302 



saaat her deres Gjennemsnit forfra bajjtil bliver no{}et lænjyere. Den 

 ovre Rand selv er svaoft bölg^et, forlil temmeligt sisarp, ba[|[til bredere og 

 ujtevn (Spor til 31uskelansættelse), dens Overjjanjjshjorne til den forreste 

 og bageste Rand afrundet. — De forreste Ledtappe sees at have den 

 for Bardehvalerne betegnende Form af to brede Beenplader ved hver Tjörn- 

 taps Udspring fra Hvirvelbuen, gaffelformigt omfattende Roden af den 

 foranstaaende Tjörntap; Tvertappene, som allerede paa Brysthvirvlerne 

 ere lange, brede og flade, blive paa Lendchvirvlerne endog sltovldannede. 

 Hvirvellegenierne faae en fremstaaende Kant paa hver Side langs medTver- 

 tappenes Udspring, ligpsom ogsaa langs 3Iid(linien paa Underfladen. 



I eflerfölgende Træsnit sees den tredie, Qerde og femte Hale- 

 hvirvel af samme Individ, fra samme Side og i samme (16 Ganges) 

 Formindslsclse. Deres Hvirvellegemer vise sig betydelig fyfclsere, nemlig 

 (efter Rygradens Axe) saavel höiere som bredere, men neppe længere. 



Tjörntappene betydelig affagne i Höide, stærlsere bölgrde paa alle tre 

 Rande, noget mere heldende bagover; Tvertappene ere aftagne i samme 

 Forhold; de forreste Liedtappe meget for korte til at naae den fore- 

 gaaende Tjörntap, men ifcfce rykkede synderlig höiere op, som Tilfældet er 

 hos Delphinerne. Fremdeles seer man endnu paa samme Afbildning, 

 at disse Halehvirvler paa deres nederste Flade have en Længde-Rende, 

 begrændset paa hver Side af en fremspringende Beenkant — hvorpaa den 



