508 



Bevæjjelijflie<l , men större Faslbed ojj især en slærfeere Fjederlîraft i 

 Ilalcn, og bos de lanjjhaandede Finhvaler ere alle Knoglerne, navnlig 

 Rygradens, end tjlsliere og plumpere, vidnende om at deres Bevægelser have 

 endnu storre Kraft, men ringere Livlighed og Hurtighed end de kort- 

 haandedrs. I langt höiere Grad træde imidlertid Særegenhederne frem i 

 alle de Dele af Finhvalernes Beenbjgning, der staae i et nöiere Forhold til 

 Aandedrætsbevægelserne. 



Bnjstkassen 



udmærker sig hos Bardebvalerne (idetmindste Finhvalerne) fremfor hos 

 alle andre Pattedyr, Delpbinerne og de saalsaldte græsædende Hvaldyr 

 deri indbefattede, ved en tdi(je slörre Bevægelighed. Denne giver sig 

 tilkjende i Ribbenenes langt .mindre faste Forening saavel med Rygraden 

 som med Brystbenet og en Ræl;ke deraf betingede særegne Former, 



Bardehvalerne (Finhvalerne) adskille sig deri fra alle andre Patte- 

 dyr, at intet af deres Ribbeen fæstes til Hvirvellegemerne , men alle kun 

 til Tvertappcne. Som Folge deraf mangler paa alle deres liibbeen 

 baade Capituliim og Collum. Denne Bemærkning er saa meget vigtigere, 

 som man ved blot at see Ribbenene losrevne fra deres naturlige For- 

 bindelse neppe ledes til den riglige Forestilling om Forholdet, idel navn- 

 lig de forreste Ribbeen virkelig i deres Hvirvelende have en Form, der 

 let forvexles med den sædvanlige. Ribbeensvinklen (angulus costarum) 

 er nemlig paa alle de forreste Ribbeen overmaade stærk; Afstanden 

 imellem den og Ribbeensknoppen (tuberculum costarum), der her udgjor 

 Ribbenets ovcrste eller Rygrads-Ende er paa alle mere fortil siddende 

 Ribbeen meget kort. Herved kan Vinklen meget let antages for Knop- 

 pen, den virkelige Ribbeensknop for Ribbeenshovedet, Mellemdelen mel- 

 lem hiin og denne for Ribbeenshalsen, og en saadan Forvexling er 

 virkelig skeet, saavidt vides, af alle Zootomer. 



