520 



lænjjere og- smallere Form il;l;e mindre end den kortere ojf bredere viser 

 sig' saavei i hver af disse Hvaldjrgriipper som ojj i Forbindelse saavel 

 med den tjfckere, plumpere som med den mere smækkre Form af hele 

 Legemel. 



AldersforshjelUghederne i Kroppens og Yderdelenes Deenbygning. 



Ligesom Beenbygningen i Vaagehvalens Hoved, efter hvad den 

 foregaaende Beskrivelse viste, er bleven forfulgt gjennem de forskjellige 

 Udviklingstrin, og fortrinsviis paa tre meget vidt fra hinanden slaaende, 

 saaledes er det Samme skeet i Undersögelsen af saavel dens som den 

 lan.i'haandcde Finhvals Beenbygning' i Kroppen og Yderdelene. Naar 

 desuagtet i Beskrivelsen af denne sidste er blevet fulgt en ganske anden 

 Gaug', saa er dette skeet af folgende Grunde. 



Beenbygningens gradvise Udvikling' g^av saavel her som hist 

 flere interessante og- vig-tige Oplysninger, men i forskjellig Betning. 

 I Hovedets Beenbygning viste alle Knoglernes Former sig meget for- 

 skjellige i det ganske spæde Foster (8" langt), det omtrent fuldbaarne 

 (6i'0 og det udvoxede Dyr (o!')' Dette maatte lede til flere Slutninger 

 deels i Henseende til Tydningen af de særegne Former i Beenbygningen 

 af Hvalernes Hoved og til flere andre Puncter af Hvalernes Physiologie, 

 deels ogsaa i Henseende til Udviklingshistorien af Hvirveidyrhovedets 

 Beenbygning i Almindelighed, hvorimod netop denne overordentlige 

 Foranderlighed af Formerne i Hvalhovedets Beenbygning under de for-- 

 skjellige Aldere maatte vise, at disse Former egne sig hun lidet til Brug 

 ved Artsbestemmelsen — tvertimod den almindelige Mening. Hele Stu- 

 diet af Hvalhovedets Beenbygning fik en mere physiologisk Characteer, 

 og det ansaaes for hensigtsmæssigst at indskrænke Beskrivelsen til en 

 enkelt Art, med den korte Bemærkning, at idetmindste paa een Art 



