525 



Forbeitinyen i Kroppens og Yderdelenes Knuggelbygniog har 

 jeg, ifülge Sammenligning af de to Ler noiere Leskrevne Vaagehvalfostre 

 indbyrdes og med del voxne Dyr, fundet at gaae frem paa folgende Maade. 



Rygraden var i det lille Foster paa hele sin Overflade aldeles 

 brusket. Ved paa langs at skjære den igjennem paa et noget större 

 Foster (11" langt) langs Lendeegnen og Halen, fandt jeg en enkelt Been- 

 Itjærne skjult i det Indre af hvert Hvirvellegeme med Undtagelse af de 

 bageste Halehvirvler. 



I det slörre (i>^' lanye) Foster laae denne indre Beenkjærne for 

 Dagen paa eet eller flere Steder af Hvirvellcgemets iövrig» endnu bru- 

 skede Overflade, og navnligen paa folgende Maade. 



Paa Atlas saaes den i Form af en rund Beenplade niidt paa den 

 nedre Flade af dens saakaldte forreste Bue, der imidlertid hos Hval- 

 djrene, skjöndt halvrlngforniigt omgivende den rudimentære Tandtap af 

 Axis, dog, paa Grund al sin Tykkelse, snarere fortjener det sædvanlige 

 Navn af Hvirvtllegeme. Paa alle de övrige Halshvirvler og paa de 

 tre forreste Brystlivirvler viste Beenkjærnen sig ikke udvendigt; men paa 

 de folgende Brysthvirvler og alle Lendehvirvlerne laae den alter fremme, 

 deels paa Hvirvellegemets nedre Flade — dog ikke som paa Atlas i 

 Form af en enkelt Beenskive i Midtlinien, men som to Plader, een til 

 hver Side — deels i Form af en enkelt Beenskive i Midtlinien af den ovre 

 Flade og end*elig, fra den ottende Lendehvirvel af, endnu som to sær- 

 skille Sideplader mellem Tjorn- og Tvertappene. Paa de fem forreste 

 Halehvirvler fandtes endnu alle de samme 5 Fremragninger af Been- 

 kjærnen, fra den sjette af svandt den översle, fra den 9de de ovre Side- 

 plader og fra den niende omsider ogsaa de nedre. Men de nedre 

 Fremragninger af Beenkjærnen havde paa Halehvirvlerne en særegen 

 Form. Paa den forreste Halehvirvel vare de forenede med en smallere 

 Tverdeel; paa den anden og tredie var denne Mellemdeel selv udvidet til 



