328 



pfter Födslen, o^ hines Forbeninjj synes ilslte at være fuldendt for ben- 

 iinod den udvoxne Alder. — Ribbenene fandtes allerede i det mindste 

 Foster forbenede i störste Delen af deres Lænjyde, men selv i det störste 

 (6i Fod lang-e) Foster endnu bruskede ved begjye Ender omtrent i en 

 Længde af to eller tre Linier. 



Forbeningens Fremgang i Brysllemmerne hos Vaajjehvalen og 

 den lanjjhaandede Finhval (Keporlsak) er gjort anskuelig i de Afbild- 

 ninger, der findes paa 2den og 3die til disse Afhandlinger hörende 

 Tavler (Vidsk. Selsk. Sfcr. Ule Deel), henhorende til Fostre af for- 

 skjellig Alder, i Sammenligning med dem af ældre Dyrs Skulderblade 

 og Armknogler, hvoraf Omrids ere givne ovenfor (Pg. 516 og 317 — 19). 



Man vil finde, at Forbeningen viser sig forst i Skulderbladet og 

 Underarmens to Knogler, dernæst i Overarmsknoglen, senere lidt efter 

 lidt i Mellemstykket af de forskjellige Fingerled og senest i Haandroden. 



I Skulderbladet begynder Forbeningen noget ovenfor den kreds- 

 formede Fremragning omkring Ledhulen , og udbreder sig derfra efter- 

 haanden over den bredere Deel af Knoglen, altid med kredsbue-formet 

 Rand opefter, medens den ovre Rand af selve Knoglen (Basis scapulæ) 

 ingenlunde har denne Form. I alle Armens og Haandens Knogler viser 

 sig kun Midtsfykkets Forbening; de særskilte Forbeningssteder, der, 

 efter den for de lange Knogler gjeldende Regel, idetmindste for flere af 

 disse Knogler vel maa antages at danne sig i Endestykkerne, have ikke 

 været synlige i de her beskrevne Exemplarer. 



Man vil, ved at sammenligne disse Afbildninger indbjrdes og 

 med Træsnittene Pag. 316 og Pag. 317— 319 af större Skeletters Bryst- 

 lemmer, ved disse Knogler fremfor maaskee ved nogen anden over- 

 bevise sig om, hvor tidligt den blivende Form kan være givet i Bruskene, 

 medens den forst ved Forbeningens Fuldendelse kan siges at være givet 

 i selve den forbenede Deel. Stiller man navnlig Omridsene af samtlige 



