333 



Til Losnîng-en af denne Opgaves forste Deel, nemlig- den zoo- 

 logislse, synes nu de foregaaende Rleddelelser allerede al indeholde til- 

 strælslielige Kjendsgjerninger — (aUset være især de rige Sendinger fra 

 Capitain HolböU og Stiftamlniand Christie. 



Det er fremdeles blevet ndtalt som min Overbeviisning (Vidsk. 

 Selsk. Skr. Ilte Deel Pag 200—202), at man ved hver Art især sik- 

 krest og lettest vil komme til en nöiagtig og fuldstændig Kundskab ora 

 saavel de ydre som de indre Dele og deres gjensidige Forhold, ved at 

 lade Undcrsogelsen gone ud fra Fostrene, og derefter saavidt muligt 

 prove de herfra vundne Resultater ved Undersogelsen af de större Dyrs 

 Dele. Dette vil man ogsaa have fundet at have været den Gang, som 

 i Reglen er bleven fulgt under de allerede meddeelte Liidersögelser. 

 Resultaterne ere hidtil kun blevne meddeelte med Hensyn til de ydre 

 Dele (2den Afhandling) og til Skelettet (denne Afdelings Iste Afsnit) 5 

 men da herved alene — i alt Fald med enkelte forelöbig meddeelte Bemærk- 

 ninger om særegne Former i de indre Dele — tilstrækkeligt Stof synes 

 givet til Artsbestemmelsen, vil det venteligen bifaldes, at denne ikke 

 længere vorder opsat. 



A. Om Heporkaken. 



Denne, af alle Bardehvaler den almindeligste i Grönlanii, ved Fa- 

 bricius, ventelig kun paa Grund heraf, beskrevet under samme Linnéiske I\avn 

 som den ved de europæiske Kyster hyppigste Finhval, nemlig Balæna 

 Boops, er allerede i en fnregaaende Afhandling (Vidsk. Selsk. Skrifter 

 Ilte Deel Pag. 273—275) bleven opstillet som ligeartet med den Ru- 

 dolphi-Brandfske Balænoptera longimana, og delte tor vel siges al være 

 blevet bekræftet ved de i forrige Afsnit givne Bidrag fil dens Osteologie. 



I dens Characteristik vil det være hensigtsmæssigt at folge 

 Delene indenfra udad. 



