357 



i Salt, og en Afbildning i 8 Ganges Formindskelse gives i den 15de 

 Tavles 1ste Figur. Hvor cliaracteristisl; dens Form er, viser sig netop 

 ved Ler at være stillet ved Siden af Vaagehvalens (det grönlaudske 

 Exemplar). tJnegteligen fortjener den, i Modsætning til denne, snarere 

 IVavn af en Fedtl;nold (lig Kaskelottens) end af en egentlig Rygfinne. 

 Ogsaa sees paa dens svagt opstigende forreste Rand Spor til den af 

 Capt. Holböil omtalte Tremstaaenhed, skjöndt unegteligen ikke synderlig 

 i Oine faldende. 



Hvor vigtigt dette, forst af Capt. HolböU fremhævede. Mærke 

 er, fortjener en særskilt Udvikling. En af de vigtigste Relingelser for 

 at lære de forskjellige Finhvaler at kjende, som de Söfarende adskille, 

 er netop at have Mærker paa deres Rygfinne. Det er denne Deel, der 

 paa det fritsvömmende Dyr î»Uid falder forst i öinene — ofte er det 

 maaskee endog kun den alene, der overhovedet bliver synlig. Intet 

 er derfor naturligere, end at en Hval, hvis Rygfinne er saa characteri- 

 stisk fremfor de övrige Rardehvalers (Finhvalersj, af de Söfarende 

 fortrinsviis betegnes efter den, selv om Hvalen end ellers frembyder maa- 

 skee endnu langt mærkeligere Særegenheder, naar den undersöges lig- 

 gende död paa Stranden eller staaer skeletleret i Museerne. I det 

 Folgende haaber jeg at skulle vise, at dette virkelig gjelder i dette Tilfælde. 



For at nærme os det her fortrinsviis tilsigtede Maal, nemlig at 

 lære de ved det anatomiske Studium betegnede Arter al kjende i de So- 

 farendes og i Rystbeboernes Beskrivelser, vil endnu en Egenhed ved denne 

 Art fortjene en udforlig Omtale. 



Fabricius kommer i sin Fauna grönlandica (Pag. 38) ligesom 

 leilighedsviis til at anfore, at Keporkaken „maxime laborat balanis et 

 pediculis". IVoget nærmere omtaler han dette i den danske Afhandling 

 (Vidsk. Selsk. Skrifter 6le Deelj. „Disse lîalaner", siger han (Pag. 80), 

 „sidde især paa delte Slags Hval, og findes i Hobetal i Cellegruberne, 

 paa Rringen, under Svælget, ved IN'avIen og paa Sporen." Men det 



firf. Sclsk, imfiirvid. og mallieiii. ^(h. XII iJccl. ' * 



