542 



I OvcreensstemDielse hermed synes fölg^ende Artsmærker at kunne 

 upstilles for Vaageb valen: 



i) Dens riiifje Slörrelse i Forhold til de övrige Bardehvaler, 

 eftersom den neppe nogensinde bliver meget over 51 Fod lang, og ved 

 Fodslen neppe er over 8 — 9i Fod. Enhver Finhval, som er meget over 

 51 Fod lang, og enhver som er omtrent af dcuae Længde, men i hvis 

 Hvirvelbeenslegemer Endepluderne endnu ikke ere voxede sammen med 

 Midtstykket, horer altsaa ikke til denne Art (Pag. 526)} ligesom omvendt 

 ethvert fuldstændigt Skelet af denne Længde, hvis Hvirvelbeen ere ud- 

 voxede, ethvert ud voxel Finhvalhvirvelbeen, hvis Axe ikke er over 6", 

 og enhver Finhvalunge, der ikke er meget over 9^ Fod, sikkerli^jen 

 horer til denne eller i alt Fald til en anden li<>e saa lille Art — om en 

 saadan skulde vise sig at være til. 



2) Dens ringe Antal af Hvirvler og af Bibbeen, og navnlig det 

 aldeles bestemte Tal af 



7 Halshvirvler, 



11 Brysthvirvler, 



12 Lendehvirvler, 

 18 Halehvirvler, 



i Alt 48 Hvirvelbeen. (See Pag. 522.) 

 5) Formen af Brystbenet, som et Kors, hvis nederste Green er 

 lang og smal. (Pag. 514.) 



4) Formen af Tynd-Tarmens Sliiuihinde, der viser 5 eller 6 meget 

 slappe Længdefolder og ulydelige slappe Tverfolder (som i en folgende 

 Afhandling vil vorde beskrevet). 



5) Det temmelig bestemte Tal (^5) og den bestemte Stilling 

 af enkelte Haar paa begge Kjæber langs Mundaabningen (2den Af- 

 handling Ilte Bind Pag. 255) og ved Snudespidsen (ibid. Pag. 216—17. 

 Sammenliga Knox: Account of the dissection of a young Rorqual 



