544 



forsljjellig, under iXavn af Roi-qualus minor, men derhos givet en uaf- 

 viselig- Grund for denne Artsadskillelse, nemlig 48 Hvirvler i Mod- 

 sætning til den stöire, mere Leitjendte, Isortbaandede Finhvals 63, hvilken 

 Grund maatte faae saa megen mere Vægt, som det iagttagne, i Februar 

 1834 i Fjorden Forth indstrandede. Individ Itun havde en Længde af 

 9' 11", hvoraf allerede maatte fremgaae, at det ikfce var en Unge af 

 uogen stor Art. Senere (1859) angav Or. Kröijer (Naturh. Tidsskrift 

 2det Bind Pag. 657) udtrjlskeligen blandt Artsmærl;erne for Vaage- 

 hvalen, at „Brystfinnerne ere hvide mod Midten saavel paa Under- som 

 Overfladen." Herved maa bemærkes, at medens denne Farveforskjel paa 

 den udvendige Flade vistnok kan foles til de mangfoldige andre Skjelne- 

 mærker med Hensyn til B. Boops Fabricii, hvilken Dr. Kröijer ved sin 

 Diagnose ene har havt for Oie, er den, saaledes udtalt, det dog neppe 

 med Hensyn til alle korthaandcde Finhvaler, efter hvad jeg senere vil 

 faae Leilighed at vise. At ei heller den indvendige Flades hvide Farve 

 med Sikkerhed kan sættes blandt Cbaraetererne for Vaagehvalen, derom 

 nærmere paa de næstfolgende Sider. 



Da det er aldeles indlysende, at Vaagehvalen ved de nys opstillede 

 Mærker skjelner sig fra de store korthaandede Finhvaler, der kjendes 

 fra flere ved Hollands, Belgiens og Tydsklands Kyster indstrandede Indi- 

 vider, have vi altsaa for det Forste 3 aabenbart forskjellige Typer af 

 nordiske Finhvaler, nemlig foruden den langhaandede endnu iblandt de 

 korthaandede en lille og en stor Form, let adskillige indbyrdes i enhver 

 Alder, i Skelet saavelsom i levende Live. Spörgsmaalel kan fra nu af 

 kun være, hvorvidt hver af disse Former alter maaskee indbefatter flere 

 Arter, og dernæst hvorvidt maaskee foruden disse 3 Former endnu gives 

 heelt nye Former. 



Til hvert af disse Spörgsmaal vil jeg have nogle paa egne Iagt- 

 tagelser grundede Meildelelser at gjöre. At under Formen af de smaa 

 korthaandede Finhvaler (i udvoxen Tilstand snarere under end over 



