564 



al skille den fra Kroppen, stærkt afg-navet langs den 

 nederste Rand, og ved Skeletteringen fandtes et saa 

 ringe Antal Fingcrled, at sikkeiligen paa hver af 

 Fingrene maa mangle et eller flere, uagtet Formen af 

 de yderste Led (see Losstaaende Omrids, 24 Gange 

 formindsket), især paa den forste og fjerde Finger, 

 just ikke lader formode denne Mangel, Den venstre 

 Arm, som jeg senere modtog, var endnu langt mere 

 beskadiget, og saaledes seer jeg mig ikke i Stand 

 til her at angive det sande Antal af Fingerledene. 

 I Henseende til Knoglernes Form er Ligheden 

 temmelig stor med Vaagehvalens Armknogler, kun 

 at de forste Fingerlcd ere forholdsviis bredere, de 

 sidste tvertimod smallere, hvorved hele IJaanden 

 faaer en temmelig forskjellig Form. 

 Brystbenet havde — som hosstaaende Træsnit viser — ved forste 

 öiekast en overmaade afvigende Forra 

 (sammenlign Omridsene af Vaagehvalens 

 og Keporkakens Pag. 314). Imidlertid 

 vil man, ved nöiere Betragtning, lettelig - 

 finde, at Forskjellen dog egentlig bestaaer i, at det överste Björne (eller 

 Haandgrebet) ikke alene er meget bredt ng gjennemboret af et stort Hul, 

 men at dette Hul tillige omfatter Haandgrebets forreste Rand 



Det vigtijj-ste Resultat i Henseende til Artsbestemmelsen Iroer 

 jeg i de bjergede Stykker — der alle endnu opbevares i Universitetets 

 zootomisk-physiologiske Museum — at have fundet ved den nöiere ünder- 

 sögelse af Halshvirvlerne og del forreste Ribbeenspar. 



Ikke alene vare paa Axis de to Tverlappe paa hver Side, lige- 

 som hos Vaagchvalen (Pag. 299), ringförmigen sammensmeltede, saa at 

 de havde Udseende af et Par brede Sideplader med et stort Hul; men 



