36.^ 



det Samme var Tilfældet paa de fire füljjende Dalshvirvler. Til hver 

 Side staae de frem som en Kælsise store, faste, oin end temmelig' tynde 

 Beenringe og give saaledes denne Deel af Hvirvelsöilen el Leelt eien- 

 dommeligt Udseende, 



Det forste Ribbeenspar udmærkede sig^ l>un ved en nejjativ Eg-en- 

 skab, nemlig ved i'AAe at være gaffelformig spaltet ved sin Hvirvelende, 

 saaledes som Tilfældet er hos den ved de nordeuropæiske Kyster almin- 

 delige store korthaandede Finhval. Foreningen med Hvirvelsöilen var 

 for Resten ganske som hos de övrige Finhvaler, og navnlig som den 

 hos Vaagehvalen ovenfor (Pag. 309) er beskrevet. 



Allerede under den paa selve Indbjergningsstedet foretagne Under- 

 sögelse var der opstaaet Tvivl hos mig, hvorvidt dette Exemplar virkelig 

 skulde være eensartet med den abnindelige store korthaandede Finhval. 

 Den graa Farve paa Overkjæben og den tildeels hvide Farve af Bryst- 

 finnerne, den egne Form af Brystbenet og især den særdeles bestemte 

 Dannelse af hele Tyndtarmens Sliimhinde i Form af særdeles höie, 

 skarpe Længdefoldcr, maatte nödvendigviis vække en saadan Tvivl. 



I Henseende til den sidstnævnte Form, visle sig endog en stærk 

 Modsætning til den af Professor Vrolik givne Beskrivelse af Tyndtarmens 

 Sliimhinde hos det af ham iagttagne Exemplar. Denne lyder nemlig saa- 

 ledes: „La tunique muqueuse montre des plis transversaux assez sem- 

 blables aux valvules conniventes de l'homme. Elle est très veloutée et 

 possède des follicules uniqueux extrêmement nombreux. En tout cela 

 les intestins grêles de la Baleinoplère diffèrent de ceux du Dauphin vul- 

 gaire, chez lequel se trouvent trois bandes de fibres longitudinales." 

 Denne Forskjellighed er unegtelig saa stor, at jeg tilstaaer, med al Höi- 



