369 



al i Hovedeis Knoglebyfjning^ laofjt sförre Aldersforsltjellijjiieder finde 

 Sted end de her paaviste, og i den ovrijie Knog-lebvg-nini»- omtrent 

 lige saa store individuelle Forslijelligliedcr. Saaledes finder jeg navn_ 

 ligen paa et SIsclet af Delpliinus orca i Universiletsmuseet, at det forste 

 Ribbeen paa den ene Side er gafllet ved sin Hvirvelende, paa den anden 

 Side ikfce; paa alle de af mig iagttagne Vaagebvalskelelter ere [Hals- 

 hvirvlernes Tvertappe ifclse ringformigt forenede undtagen paa Axis, og 

 dog er det Tilfældet paa de brushede Tvertappe af 5te og öle Hals- 

 hvirvel hos et Fosfer af det samme Dyr. 



Men Sagen faaer et andet Udseende, naar man Itan paavise, at 

 alle hine Særegenheder constant ere forenede hos de samme Individer og 

 derhos lige saa constant forenede med endnu andre Særegenheder af 

 större eller mindre Betydning. Denne uafviselige Sætning maatte bringe 

 Johannes Müller til at antage det Saint-Cyprienske Exemplar for en fra 

 den almindelige store korlhaandede Finhval forskjollig Art, da han paa 

 et i Berlinermuseet forefundet ufuldstændigt Skelet fandt dets to vig- 

 tigste Særegenheder, nemlig Ringformen af Halshvirvlernes Tvertappe 

 og den udeelte Hvirvelcnde af det forste Ribbeenspar samt desuden en 

 fuldkommen Overeensstemmelse i de övrige Skeletdele med den afCom- 

 panyo givne Beskrivelse (Archiv für Anat., Physiol. 1842 Pag. CCXXXVIII) 

 — og denne Antagelse mener jeg maa siges at have faaet en særdeles 

 vægtig Bekræftelse af den ovenfor givne Meddelelse. 



Unpgteligen findes ogsaa paa de fra den ved Sjellands INordvest- 

 pynt den ISde September 1841 inddrevne Finhval bjergede Knogler de 

 fornemste Særkjender for denne formeentlig nye Art forenede, nemlig 

 Ringdannelsen af Halshvirvlernes Tvertappe og den udeelte Hvirvelende 

 af det forste Ribbeenspar, og derhos stemmer Formen af de övrige 

 lînogler ogsaa heelt vel med Companyos Beskrivelse og Afliildninger. 

 Brystbenet ligner idetmindste mere del af ham beskrevne end det hos 

 Dubar afbildede. Paa hiint nemlig (PI. IV Fig. 5 — som sædvanligt i 



f'id. Sehk. naturvid, og mntltem. Afh- XII /itel. A a a 



y 



