571 



froer je{j den ovenfor meddeelte Bcretninjj viser. Hvis Veirlijjet under 

 mil Ophold ved Strandingssledet havde vedblevet at holde sig urolijfl, 

 vilde jeg endog kun have havt Styklser af Tyndtarmen at holde mig til 

 som Artsmærfcer, og ligesom det er vist for Næbhvalen og for den lang- 

 haandede Finhval, saaledes er det paa Videnslsabens nærværende Stand- 

 punct idetmindste ikke modbeviisligt, at ethvert saadant, om end nok saa 

 lidet, Stykke ogsaa for denne Art vilde afgive et aldeles bestemt og til- 

 forladeligt Skjclnemærke. 



Ifiilge df Slutninger, man af de her fremsatte Remærkninger 

 synes berettiget at gjore, vilde altsaa Gruppen af de store korthaandede 

 Finhvaler idetmindste indbefatte to Arter, hvoraf den ene, for hvilken 

 man maaskee vil vedligeholde det gamle Navn Boops — med 63 Hvirvel- 

 been, 15 Ribbeen, to adskilte Tvertappe paa de 4 efter Axis folgende 

 tialshvirvler , det forste Kibbeenspar spaltet gaffelformigt paa Hvirvel- 

 enden, Hudfarven paa hele den ovre Flade af Hovedet, Kroppen og 

 Brystfinnerne sort, Tyndtarmen besat med Tverfolder — er den hyppigst 

 forekommende ved de nordeuropæiske Kyster; den anden, som man nu 

 vel gjor bedst i at bruge IVavnet Musculus for — med (60 Hvirvler, 

 14 Ribbeen, efter Companijos Tælling,) ringförmig forenede Tvertappe 

 paa alle Halshvirvlerne med Undtagelse af det forste og sidste, det 

 forste Ribbeenspar udeelt ved Hvirvelenden, Hudfarven paa hele den 

 ovre Flade graa, paa Brystfinnerne tildeels sneehvid ligesom paa hele 

 Bugfladen, Tyndtarmen i hele sin Længde besat med 6 — 8 meget be- 

 stemte, evermaade höie Længdefolder — sjeldnere forekommer ved de 

 nordeuropæiske Kyster, tilsyneladende hyppigere ved de sydeuropæiske, i 

 alle Tilfælde dog sikkerligen kun inddreven, eller i alt Fald forvildet 

 fra Oceanet. • 



,aa' 



