387 



men under 17de Marts 1842 bar ban svaret mig, at ban Me erindrede, 

 at saadanne Balaner slîulde have siddet paa den, men at ban iövrig;t ikke 

 selv var tilstede ved Hvalens Dissection. — Derimod vides det med Sik- 

 kerhed om de ovenfor omtalte langbaancjcde Finhvaler ved Bermudas- 

 öerne, at de havde Balaner, nemlig^ ved fönende Ang-ivelse i selve 

 Beretningen. „He did" (siges der i forste Nummer af Philosophical 

 transactions Pag. 13) „when asked, whither thej then retired, give this 

 answer, that it was thought, they went into the weed-beds of the Gulf 

 of Florida, it having been observed, that upon their fins and tails they 

 have store of Clams or Barnacles, upon which, he said. Rock-weed or 

 Sea-tangle did grow a hand long." 



lövrigt have allerede de ældgamle Kystindbyggere i Norden brugt 

 Balanernes Tilstedeværelse sr>m et Kjendemærke. I Kongespeilet (12te 

 Aarhundrede) omtales af store Hvaldyr „Skeliung" (70 „Alen" — hvilket 

 i hele Værket aabenbart kun betyder henved „een Fod") i Modsætning 

 ' til „Nordhval" paa 80— 90 „Alen" (Rethvalen) og „Reidar" paa indtil 

 130 „Alen" (den store korthaandede Finhval). Om denne „Skjeljtinger*^ 

 siges i den Bartholinshc Fortegnelse over Hvalerne (Histor. anatom, 

 rarior. Ccnturia IV Hist. XXIV), der fra en Præst paa Island var sendt 

 lil Ole f^Vorm, at den kaldes saaledcs „a testis quibus depictum est". 

 ;,Asperis testis", hedder det fremdeles, „non secus ae rosis aut stellis 

 exterius ornatus est et depictus, „velut reliqua Sletbakorum, qui pinnis 

 in dorso carent, genera". Den sidste Bemærkning gjelder iövrigt, som 

 i den 1ste Afhandling er omtalt (Ilte Bd. Pag. 144) ikke om B. mysti- 

 cetus, men kun om Sydhavets Rethvalcr, der dog undertiden vise sig 

 ogsaa i den nordlige Deel af Atlanterhavet (ibid. Pag. 152). 



Ved Rttdolphis Opstilling af Brystfinnernes Længde som Kjende- 

 mærke for en egen Gruppe af Finhvalerne, lærte vi allerede i den 

 Cuviershe Finhval fra Cap et Exempel at kjende paa denne Gruppes 

 Forekomst paa den sydlige Halvkugle; ved Schlegel lærte vi, at dette 



C c c* 



