XXXI 
stor Deel, og efter Fordrivning af Alcoholen har man et Salt, der i alle Maader for- _ 
holder sig som smérsyret Kali, og fülgelig ved Destillation med Phosphorsyren giver 
Smörsyren med sin eiendommelige Lugt og olieaglige Beskaffenhed, og hvilken neu- 
traliseret med Baryt giver et krystallisabelt Salt, der, kastet paa Vand, bevæger sig paa 
Overfladen frem og tilbage i alle Retninger, idet det oplöses. 
Ved den torre Destillation af Tobaken overgaaer tillige med hiin fedtagtige 
Masse i betydelig Mengde en vandig, bruunröd, efter Filtrering klar Vædske, riig paa 
Ammoniak. Ved Destillation for sig giver denne kun i ringe Mengde hiin Brandolie, 
men naar den dernest underkastes Destillation med Tilsetning af fortyndet Svovelsyre, 
overgaaer en suur, ufarvet Vædske, der forholder sig som en Oplösning af Smörsyre 
tilligemed nogen Eddikesyre. Neutraliseret med Kali, eller med Baryt giver den 
nemlig de omtalte Salte, hvoraf ligeledes ved Phosphorsyre blev adskilt en Portion 
Smörsyre i frie Tilstand. Det fortjener derved at mærkes, at denne Syre derved end- 
ogsaa faaes i beiydelig Mængde. 
Man faaer ligeledes denne Syre, oplåst i Vand, naar hiin fedtagtige Masse, be- 
friet ved Destillation med Vand fra Olie, underkastes Destillation med tilsat fortyndet 
Svovelsyre. Derved overgaaer imidlertid fårst en bruun, tykt flydende, ildelugtende 
Olie; men denne gav ikke ved Behandling med Kali Smårsyre, 
Af det harpixagtige Residuum fra denne Destillation udtrækker Vandet, foruden 
Svovelsyren; noget med bruun Farve. Behandlet efter fuldendt Udtömning formedelst 
Vand og efter Térring, med Alcohol, uddrager denne en Portion Harpix tilligemed lidt 
resterende Olie, og giver efter Indtörring en Masse, som vedbliver at holde sig blöd. 
Naar Alcoholen har ophört at uddrage noget, oplöser Acetone endnu endeel. Udkoger 
man Residuet med Acetone, saa udsætter sig ved Afkjöling et graabruunt Legeme, 
som ved nye Oplösning udsætter sig langt mindre farvet som et fedtagtigt, ufarvet Le- 
geme; og af en varm ætherisk Oplösning udskiller det sig næsten ufarvet, Dette for- 
holdt sig ved nermere Pröve ganske som Paraffin. 
Svovelkulstof udkræver, naar Acetone ei ‘virker mere, ennnu kun meget lidt. 
Den sorte harpixagtige Remanens, efter Behandling med Vand, Alcohol og 
Acetone, vel udtérret ved Opvarmning, frembyder et ret mærkværdigt Forhold med con- 
centreret Salpetersyre. Paagydes nemlig noget af denne, saa udbryder snart en over- 
ordentlig voldsom Ild overalt i Masser, hvorved den dog kun forandres til en seig, 
graabruun Masse. Chromsyre og bruunt Blyoxyd med Svovelsyre giver intet lignende 
dermed, Denne} Remanens indeholder Qvælstof. Paa en qvantitativ Undersögelse deraf 
