LXXXI 
dium synes” at vere brugt eenstydigt med beneficium, og dette sidste forekommer med 
Tillægsordet peculiare; S. 710. hvor der tales om ordo cquestris og ordo plebejus, 
samt beneficia, som skulde tilstaaes dem; S. S05—806, hvor stipendium tillægges mi- 
litibus, men en kongelig Prinds fordrede beneficia, ja endog forsögle at gjüre dem til 
arvelige Leen, ligesom Kongen vilde gjöre Riget til et Arverige; og endelig S. 899, 
hvor der omtales benefieium provinciale, og hvor dette modsættes stipendia, der ud- 
betaltes ex fisco regio. 
Resultatet af denne Undersögelse er, at Indretningen af Tinglid har ingen An- 
ledning givet til vor Lensadels Oprindelse. Den Jord, som Hærmændenc besade, hvad 
enten de havde faaet den ved Arv eller Kjöb eller Pant eller ved Gave af Kongen, var 
deres egen. Og: saaledes var Forholdet endnu, da Jydske Lov blev givet. Ofte vendte 
efter Hærmands Did den Jord, han havde eiet, tilbage til Skipen (Skibsreden), ikke 
lil Kongen (J. L. 3, 18). Men det rette Leensforhold er saadant, at det Overdragne 
udgaaer fra Kongen, og vender tilhage til ham. 
Heller ikke opstod vor Leensadel af Styreshavnene. Den temmelig gamle 
(Glossen i Rosenvinges Lovsaml. 3. 446. Var. 47) og nu næsten almindelige Mening, 
at Styreshavne var en Gaard, der som et Leen var arveligt paa Mandsiden (Rosen- 
vinges Retshist. 1,.88. Lovsaml. 3, 513) kan ei gives Medhold. Ordet styrishafne 
betyder ikke Styresmandens Gaard. Ordene Havn, isl. håfn, og Havne, vore Loves 
hafnæ (sv. hamna, fjef. hamnu) ere to forskjellige Ord, og ingen af dem betyder en 
Gaard (et Bol). Ordet höfn, som vi nu kun have i Betydningen Havn, portus, be- 
tegner oprindelig alt hvad man har og det indesluttede Sted, hvor man har noget. 
Heraf lader alle dets Bemærkelser sig udlede, som yfirköfn, jardar höfn, skipshöfn, 
fjärhôfn o.s.v. Skibets håfn betyder Mandskabet derpaa, og paa selv samme Maade 
forekommer sv. hamn i Westmanna L. (hos Schlyter S. 116) og i Uplands L. (hos 
Schlyter S. 94). Af Ordet Havn i denne Betydning, ikke af Havn, portus, afledes 
hafnæ, der nermest betegner det Sede, som Baadsmanden (hdseti) indtog ved Aaren 
(i denne Betydning forekommer det tydelig i Eriks sjæll. Lov 3, 48 og i J. L. 3, 2), 
dernæst Udredningen af en Baadsmand med tilhörende Vaaben og Ledingsafgift. Paa 
samme Maade betegner styrishafnæ nærmest del Sede, Styresmanden indtog ved Roret 
(styri), dernest hans Embede som Skibets Befalingsmand, eller, som det i Thord Degns 
Artikler hedder, navigii officium (Rosenvinges Lovs. 3, 464). Dette Embede, hvortil 
hörte en vis Indtægt i Korn, var, ligesom flere vigtige Bestillinger i Middelalderen, 
XL. u 
