\'CXXV 
Hornemann har ved at udgive 18 Hefter (1080 Tavler) af Flora Danica, ved 
sin danske Plantelære, sine Reiser og sin udmærkede Liberalitet mod Botanikens üvrige 
Dyrkere, evhvervet sig store Fortienester af Kundskaben om den danske Flora, ligesom 
hans aabne, sandhedselskende, retsindige Charakteer og hans personlige Elskverdighed 
fandt almindelig Anerkiendelse. Han endte derfor en lang, virksom og hæderfuld Bane; 
og var hans Alder end ikke saa höi, at han, om han havde beholdt sin tidligere 
Sundhed og Kraft, endnu kunde have virket, saa mildnedes dog Tabet ved Betragt- 
ningen af hans sidste Aars Liv, i hvilken Aanden stedse indhylledes mere, saa at til- 
sidst kun den egentlige Kjerne, den uendelige Velvillie og Kierlighed bley tilbage. 
Anderledes var Forholdet med Drejer, 1 en tidlig Alder havde han, kiæm- 
pende med trange Kaar, for störste Delen ved egen Kraft, ved fortrinlige Evner, sielden 
Varme for Videnskaben og en Jernflid, arbeidet sig op til et betydeligt videnskabeligt 
Standpunkt; flere vigtige Arbeider vare allerede udgivne, andre forberedte, da Düden 
rev'ham ud af vor Midte. En umaadelig Brug af Snustobak — som siden ved retlig 
Undersögelse befandtes at indeholde Blykalk — bidrog vesentligen til at foröge der. 
Sygdom, han havde paadraget sig ved i den fugtige Sommer 1841 at gjöre en Reise 
for Flora Danica. 
Efter at Hornemann i 1841 om Foraaret havde udgivet det 39te Hefte af 
Verket, vare hans Kræfter saa svækkede, at han anholdt om, at maatte som Medhjelper 
autage Drejer, der allerede tidligere ved Reiser for Flora Danica og ved sin Flora Ex- 
eursoria Hafniensis havde godtgiort sit Bekiendtskab med den indenlandske Flora, Faa 
Maaneder efter döde Hornemann og nu havde Kongen den Tillid til den unge dygtige 
Videnskabsmand, at han overdrog ham det Verk, der paa Titelen bærer Navne som 
Ocder, O. F. Müller, Vahl og Hornemann. Drejer fortsatte med Iver det Arbeide, 
han allerede som Medhielper havde begyndt, men en stor Deel af Vinteren 1844-42 
var han sengeliggende, og han déde i Foraaret 1842. 
Kongen fandt det rigtigst at udsætte Besættelsen af Udgiverposten, og forelöbi- 
gen at overdrage Fuldfürelsen af det paabegyndte 40de Hefte til Dr. Vahl og Anmel- 
deren ; og det var först i Juli 1843 at Bot, Docent Liebmann blev udnævnt til Flora 
Danicas fremtidige Udgiver, 
Aumelderen bemerkede, hvad der ogsaa vil sees af Texten selv, at næsten 
det hele Arbeide efter Drejers Död skyldes Vahl; ikke blot har han ene besörget det 
möisommelige Arbeide, som Tavlernes Trykning og Illuminationen medförer, men ogsaa 
det videnskabelige Arbeide er i Hovedsagen hans Værk, Anmelderen har kun været 
