CLU 
naviske Naturforskeres Möde viste Jacobson endnu den fulde Kraft, han altid havde 
været i Besiddelse af. Han meddeelte flere af sine ældre, her allerede nævnte, Op- 
dagelser, deels i den zoologiske, deels i den medicinske Afdeling, og desuden adskil- 
lige nye Iagttagelser, saasom om Entozoer hos Mollusker og om Bækkenets Udvidelse 
hos Pindsvinet under Dregtigheden, Men især maatte de af hans Meddelelser vække 
almindelig Interessse, som angik Hjerneskallens tidligste Udvikling. Han troede at 
have opdaget et fuldstendigt tidligere Bruskeranium som Forlöber for den blivende 
Hjerneskal, og at denne dannes udenomkring det, altsaa et virkeligt Premordial- eller 
Ur-Cranium. (See Förhandlingar vid de Skandinaviske Naturforskarnes tredje Mote i 
Stockholm den 43de—19de Juli 1842, Pag. 739; Oversigt over Vidensk. Selskabs 
Forh. 1842, Pag 90.) 
Med dette vigtige Æmne synes han især at have veret sysselsat i den sidste 
Halvdeel af 1842 og förste Halvdeel af 4843. Han vidste endnu i sit 61 Aar, lige- 
som i den kraftigere Alder, midt under en udbredt Legepraxis, at vinde Tid til viden- 
skabelige Undersögelser. Han var i sin fulde Virksomhed for Videnskaben, — da en 
typhés Feber kastede ham paa Sygeleiet og endte hans daadfulde Liv. 
Hvad jeg her har talt, vil Selskabet have fundet i Grunden kun at vere en 
historisk Fremstilling af hvad Jacobson har udrettet. Held Enhver, hvem en saadan 
simpel Fremstilling bliver til en Lovtale! Efterverdenen vil i denne Fremstilling. er- 
kjende, at Jacobsen har virket meget og med meget Held for Videnskaben, Men den 
vil ikke kunne lære at skatte alt hvad han har virket for den ved sin Personlighed. 
Jacobson var ingen begavet Taler, ligesom han ei heller besad det Talent at indklæde 
sine skriftlige Arbeiser i et smukt Sprog. Men hans Tale saavelsom hans hele Ydre 
havde en Vardighed, der tilkjendegav Bevidstheden om, at hvad han sagde og gjorde 
var rigtigt. Derved vandt han almindelig Agtelse og Tillid, Han nöd denne ikke 
blot som Videnskabsmand, men i ligesaa höi Grad som Lege, især som Operateur. 
Hans Indflydelse i det Kongelige medicinske Selskab saavelsom i dette Videnskabernes 
Selskab var meget betydelig. Man var vant til at see ham — et af begge Selska- 
bers ældste Medlemmer — stadigen ved hvert Måde paa en bestemt Plads og le- 
vende at tage Deel i Forhandlingerne. - Foruden de mange Afhandlinger, som han i 
begge Selskaber, ifölge den foregaaende Fremstilling, har havt at forelægge, bere Pro- 
tocollerne Vidne om de mangfoldige korte Meddelelser, der, iser i det medicinske Sel- 
skab, ikke lidet bidroge til at gjöre Méderne interessante og lærerige, 
