CLVII 
Astronomical Observations made at the Radclife Observatory, Oxford, in the Year 1844 — 
by Manuel J. Johnson and M. A. Radclife. Observer Voll. Il, published by 
ordre of the Radclife trustees. Oxford 1843. 8. 
Proceedings of the London electrical Society. Part. 2, 6, 8. 1841—43, 
Mödet den 29% Marts. 
Prot. Olufsen meddeelte Resultaterne af en Undersögelse om Solformörkelsen, der 
indtraf den Sde Julii 1842. 
Til nærmere Oplysning om denne Undersögelses egentlige Oiemed bemærkedes, 
at ligesom en enkelt Observation af en Formörkelse kun bliver et Middel til approxi- 
mativt at bestemme den geogrgphiske Langde, saaledes kan man, naar denne samme 
Formörkelse er bleven observeret paa flere forskjellige Steder, foruden den geographiske 
Længde for ethvert af lagttagelsesstederne tillige bestemme adskillige andre astronomiske 
Elementer, som vanskelig paa ånden Maade kunde erholdes med samme Nôüiagtighed. 
Og til at foretage en slig Undersøgelse med Hensyn til den her omhandlede Formör- 
kelse, havde der været saa meget större Anledning, deels, fordi denne Formörkelse 
havde været total, i hvilket Tilfælde Omstændighederne for Problemets Låsning blive 
gunsligere end ved de blot partielle Formörkelser, deels fordi der ved adskillige fore- 
låbige Beregninger af andre Astronomer var opstaaet Formodning om, at et eller flere 
af de fra Sol- og Maanelavlerne laante Regningselementer trængte til en Correction 
af en uventet Stérrelse. Denne Formodning var ogsaa bleven bekræftet; thi medens 
det havde viist sig, at det, for at bringe Iagttagelserne i Overeensstemmelse, kun blev 
nødvendigt at anbringe en Correction af —2’ ved den Burkhardske Bestemmelse af 
Maanens Radius, og 0,4 ved den Besselske Bestemmelse af Solradien, havde Under- 
sögelsen derimod fört til det Resultat, at Feilen i den af Tavlerne angivne Distance 
imellem Solen og Maanen steg indtil 24. Nédvendigheden af disse Correclioner godt- 
gjordes ved al sammenligne de ved de ucorrigerede Sol- og Maanetavler erholdte Langder med 
