CLXXE 
her skulde have forædlet disse Metaller til stöbte Vaaben, Smykker m, m, har aldeles 
ingen Sandsynlighed. Der bliver neppe andet tilbage, end at tænke sig celtiske Indbyg- 
gere i en Deel af Seandinavien og Nordtydskland, tidligere end de gothiske; at Bron- 
cen ved saadanne er indfört, og at disse Folkestammer kunne ei allene have medfört 
- den dem egne Konst at forarbeide Kobheret; men at ogsaa Forbindelse med de vestlige 
Lande , og navnligen med Britannien, er bleven vedligeholdt paa en eller anden Maade, 
hvorved Tilförsel af den støbte Bronce kuude blive muelig. 
Vil man derimod forkaste celtiske Indvandringer i bemeldte Deel af det nord- 
lige Europa, og navnligen i Danmark forudsætte gothisk-germaniske Stammer som de 
Indbyggere, der med deres Kobber-Redskaber skulle have umiddelbart aflåst en ældre, 
ubekjendt Folkestamme, de steenbyggede Gravkulers og Steenredskabers Ophaysmænd og 
Brugere: da er man ikke istand til at forklare, hvorfra Gother og Germaner, der ikke 
saa tidligt kom i Beröring med Celter og Britter i Gallien og Britannien, skulde have 
faaet og tilegnet sig „det celtiske Tin" (Kaooirevos zedtizoc: Aristol. Auscult. mira- 
bil. c, 51), den celtiske Bronce, og Formerne til de deraf stöbte Vaaben og Prydelser 
m. m. Man har da, under hiin Forudsætning, at Besidderne af de i Danmark 0.5, v. 
fundne Bronce-Sager skulde have veret germaniske eller gothiske Stammer, neppe an- 
den Udvei, end at tenke sig dem som oprindeligt Krigsbytte fra tidlige Vikingstog paa 
Irland og Britannien, og da vel særdeles fra det förste Land. Om dette imidlertid kan 
bringes i Overeensstemmelse med Tidsforholdene i Nordens ældste Sagnhistorie, er heel 
uvist; men ikke mindre Usandsynlighed medförer den yttrede Formening: at Bronce- 
vaabens og Redskabers Brug i Danmark skulde have vedvaret saa langt ned i Tiden 
(til det Sde og 9de Aarh,) imedens Jernet for lenge siden maatte vere i Brug hos 
alle Nabofolk. (Worsaae, Danm. Oltid. S. 409.) 
Ikke mindre Vanskelighed have vi ved at forklare Grunden til, at samme 
Slags Jettestuer, eller steenbyggede Grave, og andre Steenmonumenter, tilligemed de 
disse tilhürende Steenredskaber og Vaaben, som vort Fædreland i Mengde fremviser, 
gjenfindes saavel i visse Strekninger af Nordtydskland og Holland som i det nordlige 
og vestlige Frankrige, i England, ja endog i de fjerneste vestlige Dele af Irland, hvor 
"aldrig, saa langt historiske Spor og Minder naae, andre end celliske Folkeferd have 
havt Hjem. At saaledes den saakaldte „„Steenalders‘* Monumenter og Oldsager omtrent 
have samme geographiske Udstrækning og Grændser, som de ovenfor omhandlede Kob- 
ber- eller Bronce-Sager, lige fra Skaane, eller fra Meklenborg, indtil den yderste Spids 
af Irland: er en Omstændighed, som endnu frembyder mangen Vanskelighed for anti- 
DIK 
wie 
