CLXXV 
egentlige Tandsubstants analoge Masse. Foruden de mikroskopiske forgrenede Rör, 
findes en Deel andre Canaler, der ere synlige for det blotte Oie, have en hvid Farve, 
og maa nærmest sammenlignes med Marvcanalerne i Beensubstants. Forholdet af Kar- 
rene” til den kornede Substants har Forfatteren ikke undersögt af Mangel paa friske 
Tender af dette Dyr. 
Endskjöndt den kornede Substants fremtræder med saa stor en Masse i Hval- 
rossens Tænder, er dens Bygning ikke saa tydelig som i Spermacetavalen. Hos dette 
Dyr ere Kornene af en betydelig Störrelse, ikke sjeldent 4 Tomme i Gjennemsnit, og 
danne större og mindre Grupper, imellem hvilke en Substants, aldeles analog med den 
egentlige Tandsubstants, slynger sig. Men hos dette Dyr danner den kornede Substants 
ikke saadanne Forlængelser ind i Tandens Hule som hos Hvalrossen, og den begynder 
langt sildigere at udvikle sig. Saaledes findes den hos Hvalrossen i det meget unge 
Dyrs Tender, og strækker sig nesten lige op til disses Spids, hvorimod man hos Sper- 
macethvalen först træffer den, naar Tænderne allerede ere betydeligt afslidte. 
Hos Mennesket skal efter flere Anatomers Angivelse Tandkimen undertiden 
forbenes i den fremrykkede Alder. Allerede Bertin (Traité d’Osteologie) har gjort op- 
merksom herpaa; Rousseau (Anat. comparée du système dentaire, Paris, 1839. Pag. 
68), E. H. Weber. (Hild. Anat. 4 B., Pag. 215), Erdl. (Abhandl. d. math.-phys. 
Classe d. königl. bayer. Acad. d. Wissensch., 3 B. 2 Abth. München 1844. Pag. 
504) angive flere Exempler herpaa. Purkinje og J. Müller (Müllers Archiv. 1836. 
Pag. IV.) anfüre, at Canalen i Roden af ældre Menneskers Tender er beklædt med 
den samme Substants, som overtrekker den udvendig. 
Iblandt Rovdyrene fandt Retzius (Mikroskopiska undersökningar öfver Tändernes 
särdeles Tandbenets struktur (K. V. A. Handlingar f. år 1836) p. 34) den kornede 
Substants hos Phoca annellata, og beskrev den omstendeligere hos Trichechus rosmarus. 
Hos dette sidste Dyr var den allerede G. Cuvier bekjendt (Vorlesungen, übersetzt von 
Meckel, 3 B. p. 104), men denne Forfatter sammenlignede den med en Crystallisation. 
Iblandt Gnaverne angiver Purkinje (Raschkow. Meletemata circa mammalium 
dentium evolutione, § 18) at have fundet Forbeninger i Tandkimen hos Haren. 
Hos de Tandlöse er den af Retzius (anf. Skr. p. 23 og 24) beskreven hos 
Bradypus tridactylus og Dasypus novemcinctus. 
Iblandt de Tykhudede har G. Cuvier (Recherches sur les ossemens fossiles) 
fundet afrundede Knuder paa den indvendige Veg af Hulen i Elephantens Fortender 
men han ansaae det for en sygelig Forandring af Tandkimen, ifölge hvilken den paa en- 
