COXXVI 
Hr. Worsaae har den Fortjeneste at have taget Gips-Afstübninger af enkelte 
Partier af Runamo. Omendskjöndt jeg nu paa ingen Maade kan indrömme, al det 
Spörgsmaal, hvorom det her især dreier sig, nemlig om der findes kunstigen indhugne 
Linier paa Runamo Trapgang, kan afgjöres ved Gipsafstübninger, saa beder jeg dog 
Læseren at betragte dem; de Kjendetegn,-som jeg har angivet for at adskille naturlige 
og kunstige Linier, ere ret vel udtrykte paa dem; han vil kunne see, hvorledes D 
Tegnet er udtrykt i Gipsen, og vil ved en Sammenligning kunne overbevise sig om, 
at ingen af de Kjendetegn, som jeg har anseet som Beviser for kunstige Linier findes 
paa- Afstöbningen af Busemala Trapgang. 
Förend jeg slutter, maa jeg endnu omtale en Forskjel imellem Hr. Worsaae 
og mig, som bestaaer i den overordentlig store Sikkerhed, hvormed min Kritiker ud- 
taler sine Resultater. Jeg har ikke kunnet opnaae samme Sikkerhed i alle mine Resul- 
later, og jeg har en stærk Formodning om, at Forfatteren til ,,Runamo og Braavalla- 
slaget“* skylder den faste Overbeviisning om sine physisk-geognostiske Resultaters Rig- 
tighed til en vis Mangel paa Erfaring, som forresten er let undskyldelig hos en Mand, 
hvis Fag disse Undersügelser ikke ere. 
Etatsraad Finn Magnusen meddeelte derpaa fålgende Bemærkninger: 
I Anledninz af Hr. Worsaaes nysudkomne Stridsskrift angaaende Runamo og 
Braavalleslaget'" har jeg for min Deel kun lidet at foie til Prof. Forchhammers nu op- 
læste Svar, da jeg næsten i et og alt maa henvise til det, som jeg forhen har skrevet 
om denne Gjenstand i Videnskabernes Selskabs historisk-philosophiske Afhandlingers 
6te Bind. Dog anseer jeg det ikke for overflådigt her at bemærke fålgende: 
Da det 1833 af ovennævnte Mineralog var blevet oplyst, at en stor Deel af 
Runamo's Figurer vare indbuggede, blev det min Pligt at såge at udfinde om de skulde 
forestille Skrifttegn, hvis Art eller Betydning jeg kunde kjende eller udgrunde. Paa 
selve Stedet fandt jeg (see Il. c. S, 41) at de for indhuggede antagne vare Runer, 
nogle nemlig af disses mest bekjendte Art, andre derimod ubekjendte og saaledes blan- 
dede med de andre, tildeels som Binderuner, at der neppe kunde haves noget Haab om 
Andskriftens Dechiffrering. 1 fulde 10 Maaneder kom jeg ikke videre i den Henseende 
i det jeg dog tit, men forgjæves, havde søgt at læse Skriften (efter Hr. Christensens 
ee ee 
