CCXXVIIL 
lidet bekjendte, men dog meget mærkværdige Runeminder endnu havdes i og udenfor 
Norden; jeg besluttede derfor at fortsætte mine Undersågelser i den Henseende. Deres 
Udfald beskrev jeg (I. c.) i en Tillægsafhandling under Navn af Granskninger og Be- 
mærkninger om forskjellige med de i Norden saakaldte fremmede Runer betegnede og 
flere særegne (tildeels nylig opdagede) Oltidsminder. Jeg nævner denne Omstændighed 
af den Aarsag, at adskillige af de saaledes tilföiede og drôftede Indskrifler fuldstændig 
bevise Runernes og især Binderunernes håie Ælde, Til hele Bindet füiedes saaledes 
elleve Kobbere (foruden de tre, der nærmest angaae Runamo). Af dets mange Træ- 
snit afgive henved 400 Exempler paa Binderuner, foruden Runamos saaledes fremstilte 
Charakterer. 
Hvad selve Rune-Indskriften angaaer, bestyrkedes jeg ved disse nye Forsknin- 
ger endvidere i mine Meninger om den, men det er vel muligt, at jeg, ved at fölge 
min Overbeviisning, har sat altfor megen Tillid til de af mit Fortolkningsforsög ud- 
dragne Resultater og saaledes i adskilligt feilet, 1 al Fald maa jeg dog bede dem, 
som med Hr. Worsaae ville ansee det for en Nullitet, at eftersee de af mig i oven- 
nevnte Afhandlinger anförte Grunde for det Modsatte. De ville f. Ex. der finde æld- 
gamle ægte Rune-Indskrifter, i hvilke Bogstaverne snart sees bagvendte, snart retvendte, 
snart opvendie, snart nedvendte 0. s. v. En saadan Uorden var dog i Förstningen et 
af den nysnævnte Forfatters vigtigste Kjendetegn paa Runamo-Indskriftens Uægthed, 
Hr. Worsaae har ikke allene anvendt sin fordömmende Kritik paa den for- 
meentlige Rune-Indskrift, men ogsaa udstrakt den til mine Yitringer om Braavalleslaget 
og dets Tidspunkt, m. m. De ere fremsatte i min fårstnævnte Afhandlings {ste Afde- 
ling, som tildeels förer Titel af udförligt Forsög til Rumano-Indskriftens historiske 
Forklaring. Hertil foranledigedes jeg deels ved Saxos Efterretning om Harald Hilde- 
tands Blekingske Indskrift, deels ved mit eget palæographiske Fortolkningsforség. Jeg 
sögte tillige ved denne Leilighed at opklare adskillige dunkle Steder i Kildeskrifterne 
og i Tidsreguingen for den sidste Periode af Danmarks mythisk historiske Tid. Ogsaa 
her maa jeg overlade Bedömmelsen til kyndige og billige Læsere. 
Derimod maa jeg selv rette disse Skrive- eller Trykfeil hos Hr. Worsaae 
(S. 10) i hans Afskrift af mit Forsög til Rumano-Iudskriftens Omskrivning til latin- 
ske Bogstaver : 
i Alte Linie Frj (der ikke engang kan udtales) for Fri eller Fri, da man 
fordum tit har skrevet ¢ for- ej; 
