18 
titet med den paraguaiske Rev, kan derfor ei forblive for den, og maa 
undgaaeligen, ved Afsondringen af de to urigtigen forenede Arter, gaae 
over til den af Azara beskrevne, baade for at forebygge fremtidig For 
virrin® 
2, og selv for at opfylde Navngiverens upaatvivlelige Hensigt. Dog 
herom mere under det vedkommende Dyr. 
Et femte Dyr, der i Störrelse og Farve synes at komme nærvæ- 
rende Art meget ner, er Forfatternes Canis cancrivorus, eller Skovhunden 
fra Cayenne; ja Prindsen af Neuwied erklærer den endog med Bestemt- 
hed (Beit. zur Naturgeshichte von Brasil. IV p. 612) for identisk med 
Azara’s Aguarachay. Virkelig passer Beskrivelsen, hvad Farven angaaer, 
næsten fuldkommen paa den herlevende Art, derimod ere Proportionerne 
aldeles forskjellige, for saa vidt Maalene og Tegningen, der existerer over 
dette Dyr (Buff. Suppl. VII T. 58) fortjene mindste Tiltroe. Dens hele 
Længde angives til 59 hvoraf Halen 11“, hvilket giver for den cayen- 
niske Art en langt kortere Hale, hvad ogsaa Tegningen udviser. Ogsaa 
er Halen hos denne sidste langt kortere behaaret, hvad ogsaa i Beskri- 
velsen over den udtrykkelig bemærkes, hvilket fjerner den meget fra 
Halen af den herlevende Art, men endnu merefra den af den paraguaiske 
og giver den mere Udseendet af en Hundehale. Cuvier, der har under- 
sågt dens Cranium, regner den til Chakalerne, hvori han er bleven efter- 
fulgt af alle senere Forfattere, og hvormed ogsaa Dyrets Levemaade 
stemmer overeens, da den skal trække om i smaa Flokke, et Træk, der 
aldeles ikke passer paa noget af de övrige her sammenlignede Dyr. Jeg 
nådes .derfor til, efter de forhaandenværende Materialier, at ansee Skov- 
hunden fra Cajenne for en en egen, fra alle de her sammenlignede meget 
forskjellig Art. 
Endelig er af Hr. Martins nylig en Ræveart bleven opstillet, der 
skal höre hjemme paa Oen Chiloe, ved Patagoniens Vestkyst, og som 
ligeledes i sin almindelige Farvetegning kommer nærværende Årt nær; 
