29 
Fra Siderne af dette Baand udgaae nu med Alderen de Udbred- 
ninger, hvorved det efterhaanden forvandles til en glat Plade i Form 
af en Lyre, skjéndt med nogle Modificationer hos de forskjellige Arter. 
Hos C. brasiliensis er denne Plade meget bredere fortil end hos de to 
andre Arter, og smallest er den hos C. vetulus; bagtil derimod er den 
hos de to sidste Arter mere afrundet, hvorimod den hos C. brasiliensis 
léber spidsere til. 
Underl;jeven frembyder, foruden den meget iöinefaldende Forskjel 
i Störrelse, den Hovedforskjellighed, at hos C. brasiliensis er den nedre 
Rand nesten lige, derimod hos de to andre svagt buet, hvorfor denne 
Rand bagtil böier sig pludselig opad hos den förste, derimod mere jevnt 
hos de to sidste. C. vetulus og C. fulvicaudus adskilles let fra hinanden 
derved, at hos denne sidste Underkjæven er forholdsviis kortere og hôiere, 
som fölgende Udmaaling udvise: 
Hos C. brasiliensis er Underkjeven 0,108 lang, 0,015 hii, 
— vetulus — — 0,086 — 0,012 — 
—  fulvicaudus — — 0,075 — 0,012 — 
Lengden er maalt fra Skæretændernes Alveolarrand til Enden af 
den bageste Fremspringning, Höiden under Midten af Kjödtanden. En 
anden Charakteer, hvorved C. brasiliensis adskiller sig fra de to andre 
Arter, er, at den bageste Fremspringning er meget bredere. 
Tænderne ere hos C. brasiliensis meget större end hos de to an- 
dre Arter, og afvige desuden i fölgende Punkter: Skæretænderne ere 
svagere trelappede (hvilket Cuvier angiver som en Charakteer for Ræ- 
vene). Rovtanden saavel i Over- som Underkjeven mere langtrukken, 
derimod de knudrede Kindtænder i Overkjæven bredere paa tvers. C. 
fulvicaudus adskiller sig fra de to andre derved, at dens Tænder ere 
trængte tættere til hinanden, og at den tredie Spidstand i Overkjæven har 
paa sin bageste Rand to Takker, medens den hos de to andre Arter kun 
har een, endelig at den fjerde Spidstand i Underkjeven har en Tak paa 
