knokler, viser sig en meget iöinefaldende Forskjel imellem de tre om- 
handlede Arter. Hos C. vetulus ere de nôiagtig af samme Længde som 
hos C. brasiliensis, ja Skinnebenet er endog 4 lengere, medens Tykkelsen 
knap er mere end Halvdelen af den hos hiin Art. ©. fulvicaudus staaer 
med en betydelig ringere absolut Stérrelse, i Proportionerne af denne 
Deel af Skelettet imellem begge, dog nærmere ved C vetulus. 
§ 2. 
Fossile Arter, henhörende til denne Underafdeling af Hundeslegten. 
I fossil Tilstand ere mig forekomne i de herværende Hulers Jord- 
. nedlag Levninger af tre Arter af Hundeslegten, der vise mere eller 
mindre Overeensstemmelse med de tre nysbeskrevne nulevende Arter. 
Den förste af disse synes at komme meget nær til den störste af 
de nulevende Arter, Canis brasiliensis, hvilken den dog overtreffer i 
Stürrelse og sverere Proportioner. Jeg besidder af den en höire Under- 
kjæve, der viser at hidrôre fra et ungt Dyr; desuagtet er den större, end 
Kjæven af flere udvoxne og gamle Individuer af C. brasiliensis og ligeledes 
hver enkelt Tand; den har den nedre Rand lige, som hos C. brasiliensis, 
men er forholdsviis tykkere, og paa den udvendige Side mere convex end 
denne; ogsaa er Tandhullet for den sidste Knusetand meget större hos den 
fossile. Endeel Tender, som jeg henförer til denne Art, vise sig constant 
större og Hugtenderne tykkere end de tilsvarende af C. brasiliensis, ligesom 
Skæretænderne paa den fossile have dybere indskaarne Lapper, end hos 
den nulevende Art. Endelig besidder jeg et venstre Laarbeen, der uagtet 
hidrörende fra et ganske ungt, endnu epiphyseret Individ, dog har nöi- 
agtig samme Maal som hos gamle Individuer af C. brasiliensis. Disse 
Levninger, der hidröre fra Hulerne Lapa da pedra dos Indios Nr. 1 og 
Lapa do Bahu*) synes saaledes at hentyde paa en uddöd Art af Hunde- 
*) For at undgaae unödvendige Gjentagelser, ved at anfore for enhver af de fossile 
Arter de andre Dyr, i Selskab med hvilke dens Levninger ere forckomne, angiver 
