5D 
agtig som hos Hunden, og fölgelig meget forskjellig fra Guaraens; deri- 
mod viser sig i Dannelsen af Roden en Udartning til en mere rudimentær 
Beskaffenhed, der bliver hüist interessant derved, at det er Begyndelsen 
eller det förste Trin til en héiere Grad af Udartning, som vi senere skulde 
see hos den nestfélgende Slægt, og som hos det sidste Led i denne 
Rjæde af afvigende Slæptsformer ender med Tandens fuldkomne For- 
svinden. Hos Hunden nemlig besidder denne Tand tre vel adskilte 
Rödder af normal Længde; hos Palæocyon aftage disse i Længde, og 
smelte mere eller mindre sammen med hinanden, Forholde som vise, at 
denne Tand her allerede begynder at tabe i sin Betydning, Ogsaa er dens 
Omfang forholdsviis noget mindre end hos Hunden. 
Hvad Stillingen i Rnusetænderne i Overkjæven angaaer, da er 
den som hos Ulven og Hunden, idet deres Tyggeflade hæver sig trinviis 
opad, medens den hos Guaraen fortsætter sig i samme vandrette Plan 
som den foranliggende Deel af 'Tandsystemet. 
Af Tænderne i Underkjæven mangle mig Skæretænderne og de 
fleste Spidstænder. Den anden Spidstand er forskjellig fra Hundens 
derved, at den bageste Afsats er kortere og uden Tak, medens den hos 
Hunden er længere og forsynet med en Tak. Dog den Tand, hvis 
Betragtning bliver af hüieste Vigtighed, og som tilbyder de væsent- 
ligste Forskjelligheder fra Ulve- og overhovedet fra Hundeformen, er 
Rovtanden i Underkjeven. Hos alle Arter af Hundeslegten findes paa 
den indre Side af denne Tand en tydelig afsat Tak, der tiltager i Stür- 
relse jo mere Arten fjerner sig fra den udelukkende carnivore Retning; 
hos Palæocyon mangler den aldeles. Ligeledes er hos alle Arter af 
Hundeslegten denne Tands bageste Afsats forsynet med to Knuder, een 
ved den ydre og een ved den indreSide. Hos Palæocyon er den 
indre Knude forsvunden, og derved Knuseevnen af denne Tand be- 
tydelig formindsket. Derimod have de to bag samme sig befindende 
