D4 
knudrede Kindtænder bibeholdt den for Hundeslegten eiendommelige 
Form. 
I de övrige Dele af Skelettet tilbyder Palæocyon intet, der af- 
viger fra den almindelige Hundeform; derimod sammenholdt med den 
eneste her nulevende Art af Hundeslegten, der ved sin Stürrelse kan 
trede i Sammenligning med den, vise sig meget betydelige specifiske 
Forskjelligheder. Medens Guaraen, som alt bemerket, udmerker sig 
ved en usædvanlig Spinkelhed i Bygningen, frembyder Palæocyon de 
modsatte Forholde, saa at, til Exempel, de store Rörknokler af Extre- 
miteterne hos hiin ere en Trediedeel lengere end hos denne, uagtet de 
hos denne ere absolut tykkere end hos hiin. Sammenlignet med et Skelet 
af en stor Hund af Bulbiderracen finder jeg omtrent de samme Propor- 
tioner hos begge, imedens, hvad der lod sig vente, specifiske Forskjelligheder 
vise sig i næsten alle Knoklerne. Formedelst Overeensstemmelsen i Been- 
bygningen imellem Ulven og Hunden formoder jeg, at hiin vil vise sig i 
samme Grad forskjellig fra Palæocyon som denne. 
Den hidtil omhandlede Art P. troglodytes, er forekommet i to 
Huler, Lapa da pedra dos Indios Nr. 1 og Lapa dos porcos; men for- 
uden denne antyde nogle Levninger udgravne af Hulen Lapa vermetha 
Tilstedeværelsen af en anden Art af samme Slægt, der med en ringere 
Störrelse forenede en kraftigere Bygning Palcocyon validus. 
See for Palxocyon troglodytes Afbildningerne Tab. XLIV Fig. 
4—12, og Tab. XLV Fig. 1—5. 
Vi henvende os nu til den 
