56 
logie imellem min Speothos og en Art Chakal fra Indien, som Hodgson 
har beskrevet under Navnet Canis primævus, paa Grund af at hiin For- 
fatter tilskriver dette Dyr ogsaa kun een Knusetand i Underkjæven. Imid- 
lertid finder jeg denne Omstændighed ei omtalt i en senere Beskrivelse 
over dette Dyr, under Navnet Canis dukhunensis, af Sykes, saa at jeg 
formoder, at det vel har været en tilfældig Mangel, hvori jeg saa meget 
mere bestyrkes derved, at Sykes tillægger den usædvanlig forlængede 
Kjæver, hvilket lidet synes at stemme med en Aftagelse af Tændernes 
Tal. Da i alle Tilfælde denne Forlængelse af Kjeverne sætter hans 
Canis dukhunensis i det ganske modsatte Forhold af Speothos, der netop 
udmærker sig ved en særdeles Forkortelse af Kjæverne, hvad alt dens 
Natur, som et Overgangsdyr til Maarfamilien förer med sig, saa fore- 
kommer mig den der paapegede Analogie at miste sin hele Betydning, 
og fölgelig den paa samme grundede Formodning om en Tilnærmelse 
imellem Sydamerikas fossile og Indiens nulevende Fauna at tabe en af 
sine Stôtter. 
Men, istedetfor denne Analogie, der gaaer tabt, optræder en ny 
og interessantere; og denne nye Analogie, der ei er bygget paa Formod- 
ning men paa umiddelbar Jagttagelse, anviser Speothos sin Plads imellem 
ægte amerikanske Former. Denne Slægt danner nemlig den forbindende 
Bro imellem den sidst omhandlede uddüde amerikanske Slægt Palæocyon, 
og den nulevende ligeledes amerikanske Slægt Ietieyon, hvilken skal blive 
Gjenstanden for den fålgende Undersögelse. 
Slægten Speothos har hidtil ikkun tilbudt mig een Art, Speothos 
pacworus, af Störrelse som Chakalen. Dette Dyr var sterkere af Byg- 
ning end nogen bekjendt Art af Hundeslegten, lavere paa Benene, med 
kortere Snude og meget kort Hale. Den levede i Hulerne, hvor den, 
ligesom Arterne af den foregaaende Slægt, indslebte og forterede sit 
Bytte, og saaledes foranledigede de i samme forekommende Ophobninger 
af Knokler. Dens Rov bestod for den største Deel af Forverdenens 
