60 
Ogsaa Rovtanden i Underkjæven (Tab. XLV fig. 6) fører et 
Skridt videre fra Hundeformen, og et Trin höiere i den carnivore Ret- 
ning. Hos Palxoeyon forsvandt paa denne Tands bageste Afsats den 
indre Knude; men hvad der blev tilbage af denne Afsats var endnu en 
Knuseflade, forsynet med en fremspringende Knude. Hos Speothos er 
denne Afsats fra en knusende blevet til en skærende, idet den oventil sammen- 
trykkes til en skerende Rand, som hos den mere carnivore Afdeling af 
Maargruppen. Den indre Tak mangler aldeles. 
Den eneste Knusetand i Underkjæven har to Rødder, og er af 
Form som den forreste Rnusetand hos Hunden. Den som hos den egent- 
lige Hundesliegt fölger paa samme, mangler her, som alt ovenfor er 
antydet. 
Den væsentlige Charakteristik af Speothos’s Tandsystem vilde 
derfor være: at ved Siden af en fremherskende Udvikling af den skærende 
Deel afsamme, den knusende Deel trænges tilbage, og at de Modificationer, 
der derved opstaae i den specielle Bygning af Tænderne, alle ere saadanne, 
der bringe den nærmere, ei til den ligeledes carnivore Gruppe af Kattene, 
men til Maarene. Hovedmomenterne i denne Forvandling ere: 4, For- 
svindelsen af den bageste Knusetand i Underkjæven, 2, den rudimentære 
Beskaffenhed af samme Tand i Overkjæven, 3, Forvandlingen af den 
nedre Rovtands bageste Afsats fra en Knuseflade til en Skærerand, og 
Forsvindelsen af dens inderste Tak, 4, Tilkomsten af en tredie forreste Lap 
paa Rovtanden i Overkjeven, og endelig 5, Tiltagelsen i Störrelse af 
alle de skærende, og Aftagelsen i Stürrelse af de knusende Tænder. 
I de övrige Dele af Skelettet viser vel Speothos den meste Over- 
censstemmelse med Hundeformen, dog med enkelte mærkelige Tilnær- 
melser til Maarene, Saaledes springer den forreste Rand af Skulderbladet 
nedentil frem i en stærk Bue ligesom hos disse, og Albuebenet er oventil, 
ligeledes som hos Maarene, hiiere og sterkere sammentrykt end hos 
Hundene. Rérknoklerne af Extremiteterne, saavelsom Fingrenes og 
