Nogen Tid efter Afgangen af hiin Meddelelse sattes jeg, ved 
Döden af det andet Individ, i Stand til at fuldstændiggjüre denne Un- 
dersögelse, hvilken til min store Overraskelse har fort til et meget for- 
skjelligt Enderesultat. Det gaadefulde Dyr har viist mig i sin hele indre 
Bygning at vere en fuldkommen Hund, eller med andre Ord at höre 
hjemme i Underfamilien eller Gruppen af Hundene, i hvilken den danner 
et interessant Overgangsled til Maarenes Gruppe. Denne Forandring af 
dens Plads maatte ogsaa medföre en Forandring i dens Benævnelse, 
hvilken desuden blev nüdvendig derved, at det af mig dengang foreslaaede 
‘ Navn, som jeg af de mig sidst tilkomne Tidsskrifter bemærker, alt af 
Hr. Gray nylig er bleven anvendt paa et andet Dyr; jeg har ikke troet 
at kunne sætte et mere passende i Stedet end Icticyon eller Maarhunden. 
§ 1. Nulevende Arter. 
Icticyon venaticus. Tab. XLI. 
Den almindelige Form og Proportionerne af dette Dyr ere plumpe. 
Kroppen er stærkt bygget, Ryggen, især bagtil, bred og Lemmerne korte 
og stærke, hvilket alt, i Forbindelse med den temmelig langhaarede Pels 
og den korte Hale, giver det et vist bjürneagtigt Udseende, imedens 
Farven og dens Fordeling minder om Maarene. Hovedet bærer det 
samme Præg afPlumphed, som hele den övrige Krop; Snuden er kortere” 
og tykkere end hos de vildtlevende Arter af Hundeslægten, ligesaa Orene 
kortere og mere afrundede. Physiognomiet er uden Udtryk. Tierne, 
fem paa For-, fire paa Bagfödderne, ere forbundne ved en stærk Svöm- 
mehud, ligesom hos de herværende Slægter af Maarfamilien, Galictis og 
Lutra. Dens Gang er en fuldkommen Taagang; dog holder den Saalen 
af Foden mindre opret end de egentlige Hundearter, omtrentlig under 
en Vinkel af 45°. 
Udmaaling af et ungt Individ af Hunkjönnet, der endnu havde 
