68 
den hos Hundeslæpten charakteristiske Form. Spidstenderne staae midt 
imellem Ilundens og Maarenes; Rovtanden er dannet ganske som hos 
Speothos, kun er den bageste Afsats forholdsviis mindre; derimod er den 
knusende Deel af Underkjævens Tandsystem bleven forvandlet til den 
rene Maarform, idet den forreste torodede Knusetand er forsvunden, og 
ikkun den bageste eenrodede bleven tilbage. 
Ligesom det blivende 'Tandsystem hos Icticyon tilbyder en sær- 
egen Interesse som Overgangstrin imellem to Grupper af Rovdyrenes 
Familie, saaledes bliver dens Melketandsystem af ei mindre Vigtighed, 
idet det frembyder et Forhold, hvortil hidtil ingen Analogie er mig bekjendt. 
Rovtanden i Overkjæven i det blivende Tandsystem saae vi at vere for- 
synet med den sædvanlise Afsats paa sin indre Side; vel var den for- 
holdsviis lille, men dog meget tydelig afsat. Denne Afsats findes ogsaa 
i Regelen hos alle Rovdyr paa Melkerovtanden, kun at den er rykket 
noget mere tilbage. Hos Ictieyon derimod mangler den i denne Periode 
aldeles. Wel er Roden, som svarer til denne Afsats, ogsaa her, i Over- 
censstemmelse med den almindelige Regel, rykket lengere tilbage, men 
den bærer ingen kegleformig Fremspringning; alt, hvad der bemærkes, 
er en yderst ubetydelig, med Email overtrukken, Opsvulmning ved det 
Sted, hvor denne Rod gaaer over i Tanden. 
Jeg har i en foregaaende Afhandling gjort opmerksom paa, at 
den eneste nulevende Rovdyrslegt, hos hvilken denne Mangel af indre 
Afsats paa Rovtanden i Overkjæven omtales, er Cynailurus eller Gue- 
parden, samt at jeg blandt de fossile Levninger havde fundet en lille 
Tand, der bar denne Charakteer, hvorfor jeg ansaae mig forpligtet til, i 
Videnskabens daværende Tilstand, at henföre den til et Dyr af denne 
Slægt, Da nu en ny Form er bleven bekjendt, som deler denne Cha- 
rakleer, var naturligviiis mit forste Værk at sammenligne den fossile Tand 
med den af Vetieyon, og jee bemærkede strax saa stor en Overeensstem- 
