=o 
er den forholdsviis noget kortere end hos Hundene, hvorved den nærmer 
sig til Maarene. 
Den tredie Halshvirvel afviger fra Hundenes derved at den üvre 
Flade af dens Bue, der hos Hunden er næsten en horizontal Plade, er 
her i Form af et Tag, og at Kammen er stærkere. Maarene have paa 
denne Halshvirvel en Torn, Hundene, og i Overeensstemmelse med dem 
Icticyon, en Ram. Den 4de og 5te Halshvirvel aftage i Störrelse og 
med den 6te ophörer aldeles den abnorme Udvikling der charakteriserer 
de forreste Halshvirvler; denne sidste er endog forholdsmæssig til Hun- 
dene svag; især den nedadstigende vingeformige Deel af Tverfortsættel- 
serne; ligeledes er Tornen svagere end hos Hundene. 
I Antallet af Ryghvirvlerne viser ligeledes Icticyon Slægtskab 
med Hundene, idet den som disse har 15, imedens i Maarenes Familie 
dette Antal ei synker under 14, men vexler imellem dette Tal og 16. 
Tornene paa de bageste Ryghvirvler helde mere bagtil end paa Hundene. 
Lendehvirvlerne ere i samme Antal som hos Hundene, 7, medens de hos 
Maarene vexle fra 5 til 6; ikke destomindre antyder Ictieyon sig ogsaa 
her som en Overgangsform til Maarene, for saavidt som den förste Len- 
dehvirvel har ganske Udseendet af den sidste Ryghvirvel hos Hundene, 
og bærer ikkun et næsten umærkeligt Rudiment til Sidefortsættelserne, 
saa at man, ved at gaae ikkun efter Formen af Hvirvlerne, vilde tilskrive 
Icticyon 14 Ryg- og 6 Lendehvirvler, som endeel af Maarene, men denne 
förste, en Ryghvirvel lignende, Lendehvirvel bærer ingen Ribbeen, saa 
den ubetinget maa henregnes til Lendehvirvlerne. Forövrigt adskille 
Lendehvirvlerne hos Icticyon sig fra dem hos de egentlige Hunde ved 
kortere Torn- og Sidefortsættelser, Krydsbenet bestaaer, som hos Hun- 
dene og Maarene, af tre sammenvoxne Hvirvler. Halen dannes af tretten. 
Skulderbladet stemmer i sin almindelige Form overeens med det 
hos Hunden, og er som hos denne, langstrakt, medens det hos Maarene 
er kortere og bredere; ogsaa er Tornen paa Kammen lidet udtrykt som 
