8 
budt, kan det neppe vere en Afart af Laricio. Jeg henstiller derfor til de ind- 
födte Botanikeres nærmere Undersögelse om denne Fyrrebusk bör udgiöre 
en egen Art; og ligeledes om den buskagüge Fyr der groer paa Toppen af 
Mte Pollino i Calabrien, og som jeg kun fandt uden Kogler, hörer til samme 
Art (magellensis) hvilket efter de geographiske Forhold er rimeligt 1), 
eller til Pumilio. Den fürstnævnte (magellensis) er udentvivl den samme 
som anföres under Navn af P. Pumilio hos 'Tenore og som P, Mughus 
af Gussone 2). 
Pinus magellensis begynder paa Mte Amaro ved Büsens üvre 
Grændse 5600’ og gaaer næsten op til Toppen, nemlig til 8500’, den 
bidrager her væsentligen til at danne en Buskregion. Den paa Mte Pol- 
lino forekommende Fyrrebusk voxer mindre udbredt mellem Serra di Dol- 
_cedorme og det egentlige Mte Pollino paa omtrent 6200’ Höide. 
4. Den corsikanske Fyr (Pinus Laricio). 
Nouveau Duhamel. V. Tab. 71 & 67 fig. 2. 
Paa Etna er denne Fyrreart meget almindelig og danner Skove 
mellem 4000 og 6000’ Höide. Efter Tenore3) findes den paa Bjerg- 
massen Sila i Calabrien, og danner ligeledes der Skove.  Efter 
Gussones Meddelelse forekommer den ogsaa paa Majella i Bögens 
Region i Valle dell’Orfenta®) og rimeligviis hérer hertil hvad der af 
Tenore tidligere (Flore Neapolitane Prodr. og Geographie physique) 
er "anført som P. sylvestris, senere (Flora Neapolitana T. V), som 
1) Dog bemærkes at de lange vedvarende Knopskiæl fattes paa de af mig samlede 
Exemplarer. 
2) Tenore Flora Neapolitana V 269. Gussone Pl. rar. p. 259. 
3) Tenore: Geographie physique & botanique du royaume de Naples. p. 75. Flor. 
Neap. V. 267. 
+) See ovenfor under P. magellensis. 
