90 
Art, som var fælles for begge Continenter. Men denne Paastand trænger 
til nærmere Bekræftelse. 
8 Rystfyrren (Pinus Pinaster). 
Lambert t. 4. 5. N. Duhamel V. Tab. 72. & 72his f. 1. 
Voxer i sandede Sletter og paa lavere Bierge langs Nordapenni- 
nernes Sydside og Mellem-Apenninernes Vestside (Pegli, Sestri, Spezia, 
Sarzana, Viareggio, Macchia di Pisa, Mte Pisano, efter Savi!) ogsaa 
i de sienesiske Maremmer og adskillige af de foran A penninkjeden liggende 
Bierggrupper, og efter Brocchi?) ogsaa paa Mte Argentaro. Sydligere 
forefindes den ikke, ligesom ikke heller Nord for Apenninerne. Vel er 
den bleven angivet at voxe ved pianura del Cavallino i Nerheden af Ve- 
nezia (Pollini, Naecari?) men de Exemplarer deraf jeg forefandt paa dette 
Sted, rigtignok uden Rogler, höre til Pinus Pinea, thi de unge Blade 
vare randhaarede og de ældre tyndere og ikke saa stive som hos P. Pinaster. 
Den Form, som har kortere Blade og mindre Rogler (Duhamel 
fig. 72 bis fig. 1) synes fortrinsvüs at tilhöre de lavere Bierge, den med 
længere Blade og större Kogler derimod til de sandede Sletter, Den 
største Höide, hvortil denne Art naaer, er 2800’ (Mte Pisano). 
Foruden at dette Træ ogsaa forekommer ved den franske Mid- 
delhavskyst, spiller det en betydelig Rolle paa Frankrigs Vestkyst hvor 
det danner de store (tildeels dog plantede) Fyrreskove i Hederne (les 
landes) og gaaer mod Nord indtil Mans*). Det er ogsaa meget almindeligt 
paa Portugals Vestkyst og det sydlige Spanien (Link5). Derimod höre 
Angivelserne fra Österrig og Ungarn rimeligviis til P. austriaca. Dog 
angives den af Visiani6) som voxende paa OerneBrazza, Lesina, Curzola. 
1) Alberi di Toscana I. 151. 
2) Bibl. Ital. XI. 238. 
3) Pollini Flora Veron. 3. p. 136. Naccari Fl. Vencta 5. p. 47. 
+) Nouv. Duhamel. V. p. 242. 
5) Berliner Abh, 1827. p. 175. Linnea B. 15. p. 498. 
6) Visiani Flor. Dalm, I. 199. 
