94 
fra Vogeserne til Rarpatherne. Det findes ogsaa i Pyrenæerne (Bentham) 1). 
Derimod savnes det aldeles i alle Middelhavslandene, selv. paa Biergene. 
Det tilsvarende nordasiatiske Tre er efter Ledebour og Link 2) en anden 
Art (Picea obovata). 
2. Hvidgranen (Abies pectinata). 
- N. Duhamel V, Tab. 82. Lambert Tab. 30, 
Udbredt over hele Alpemassen fra den üstlige til den vestlige 
Grendse. (Baldo, Dorso d’Abramo, Val Bregaglia, Spliigen. Efter Allioni 
i de piemontesiske Alper)3). Den forekommer især mellem 2000—4000/ 
men gaaer dog ned til 1000 og op til 4500; ligesom Rödgranen findes 
den paa Euganeerne (Rua). 
I hele Apenninkieden ligefra dens nordligste til dens sydligste Ende 
træffes Hvidgranen. (Mte Scavone efter Flor. Tic II. 195, Cimone, Alpi 
Apuane, Falterona, Camaldoli, La Vernia, Montamiata efter Savi Alb. di 
Toscana I. 156, Lionessa, Mt. di Ascoli, Gransasso, Mie Vergine efter Te- 
nore Sylloge 477, Mte Pollino, La Sila efter Tenore Geogr. phys. p. 76, 
Aspromonte). Dens Höidebzlte er nordligere 1000—4200’, sydligere 
2000—5500’ (Mte Pollino). Efter Tineos Meddelelse findes den ogsaa 
paa Le Madonie i Sicilien #). 
Hvidgranen findes paa Nordsiden af Alperne og i de mellemeuro- 
pæiske Biergmasser (meget udbredt i Vogeserne), derimod hverken i den 
nordeuropæiske Slette eller de nordiske Biergmasser. Nordgriendsen 
falder omtrent ved 50°, i Harzen er den kun plantet. Den træffes efter 
Bentham 5) i Pyrenæerne men, som det synes ikke i de övrige spanske 
1) Bentham Cadalogue des plantes des Pyrenées p. 111, 
2) Ledebour Flor. Alt. IV. 201. Link Linnæa 15. p. 518. 
3) Allioni Flor Flor. Ped. Il. 179. 
1) Samenl: ogsaa Tenore Ricerche, og Ralinesque Chloris Etnensis. 
5) Catalogue p. 111. 
