a 
mellem de polare og subpolare Lande i begge Continenter; mere paafal- 
dende er Forekomsten af J. Sabina, der först viser sig i Mellemeuropa. 
Det nordamerikanske Taxtre anföres af nogle som identisk med det euro- 
pæiske, af andre som en egen Art. Forövrigt er Nordamerikas Rigdom 
paa Naaletræer af Fyrre-, Gran-, og Lærke-Formerne noksom bekiendt, 
men alle Arter, selv de nordligste, ere forskiellige fra de europæiske. 
De italienske Naaletreers Historie. 
At Pinien (Pinus Pinea), i Oldtiden, ligesom nu, har veret almin- 
delig, fornemmeligen som dyrket Plante, er udenfor al Tvivl; man kaldte 
den simpelthen Pinus. 
4) Plinius siger om den i Modsætning til Pinaster: at den er grenet i 
Toppen, medens den sidstnævnte er det i Midten!). Ovid har den 
samme Piniens særegne Form for Oie naar han siger, at den har 
opkiltrede Haar, eller en Top med stive Haar 2). 
Plinius anförer det som noget Beundringsverdigt, at Pinus samti- 
digen bærer modnende Frugter, Frugter som skulle modnes neste 
Aar, og dem som forst skulle blive modne om tre Aar3). Dette er 
Tilfældet med Pinien, men ikke med nogen anden i Italien forekom- 
mende Art. 
Samme Forfatter tillegger den en meget stor Frugt; det er ogsaa 
den Art blandt de italienske som har den störste Frugt. Han siger 
Nödderne liggei Rum og ere beklædte med en Bedækning af Rust 4) 
') Histoire naturelle de Pline par Ajasson de Grandsagne Paris 1831 Lib. XVI. 
sec. XVII. ,,Pinaster nihil aliud est, quam pinus sylvestris, mira altitudine, et a 
medio ramosa, sicut pinus in vertice”, 
2) Gvid. Metam. (Edit Gierig) X 103, ,,succincta comas hirsutaque vertice Pinus”. 
») Plinius Lib. XVI. Sec. XLIV. ‚‚In maxima tamen admiratione Pinus est: habet 
fructum maturescentem: habet proximo anno ad maturitatem venturum, ac deinde 
tertio”. 
) Ikke just rustfarvet, som man i Almindelighed oversætter, men pulveragtig. 
