108 
I Almindelighed forstaaes altsaa Pinien, naar der hos de romerske 
Skribenter nævnes Pinus, men udentvivl har Ordet stundom en mere 
generisk Betydning og gielder for flere Arter af Fyrreslegten. Pinus 
nevnes ikke sieldent som et Træ, der giver Bygningstémmer iser Skibs- 
témmer, ja det bruges endog figurligt om et Skib1); men Piniens Ved 
er ikke synderligt godt til Témmer. At Ordet Pinus ogsaa er brugt 
generisk, bliver rimeligt deraf at Plinius anvender Ordet i Pluralis paa 
et Sted, hvor det er aabenbart at der tales om flere Arter2), 
Efter at Plinius har talt om Pinien nevner han Pinaster3), om 
hvilken han siger, at det er ikke andet end en vild Pinie, som udmerker 
sig ved sin store Höide og derved, at den er grenet i Midten, at den giver 
rigeligere Harpix end Pinien og den voxer, siger han, ogsaa i Sletten. — 
Tanken falder her strax paa Pinus Pinaster; den voxer i Toskana sammen 
med Pinien og adskilles der endnu ved Navnet Pino selvatico medens 
Pinien kaldes Pino domestico; den er mere harpixydende end denne, har 
ikke dens Krone og den voxer saavel i Sletten som paa lave Bierge. 
At den ikke nu gaaer lenger mod Syd end til den 42°, kan ikke anföres 
mod denne Fortolkning, thi deels nævner Plinius ikke udtrykkelig at den 
forekommer i det romerske og det neapolitanske, deels kan den maaskee 
tidligere have veret mere udbredt; saaledes taler Santi i hans Reiser om 
en stor ödelagt Fyreskov i det Sienesiske, som'strakte sig fra Floden Om- 
brone til Castiglione. — Der er imidlertid en vigtig Grund imod denne 
Antagelse, — der siges nemlig, at Pinaster er af overordentlig Höide; 
dette passer ikke, thi Pinus Pinaster er omtrent af samme Höide som 
Pinien. — Af samme Grund udelukkes den ellers saa almindelige P. ha- 
1) Virgil. Buccol. Eel. IV. 38. 
2) Plinius Lib, XVI, Sect XXXII. ,,pinis”. 
3) Plinius Lib, XVI, Sect XVII. ,,Pinaster nihil aliud est quam pinus sylvestris mira 
altitudine, ct a medio ramosa — Copiosiorem dat hee resinam. — Gignitur & in 
planis”, 
