ait : 
Af Grantreer omtaler Plinius og de évrige romerske Skribenter 
to Slags: Abies og Picea, ligesom der og nu i Italien forekommer to Arter: 
Rödgranen, der blot voxer i Alperne, og Hvidgranen der er udbredt saa- 
vel over Alperne som hele Apenninkieden. — Linné antog at Abies var 
Rédgranen, Picea Hvidgranen og gav derefter sine botaniske Benævnelser 
paa disse to Sorter Gran; de Nyere mene, at Linné har forvexlet disse 
to Træer. Derved er en stor Forvirring opstaaet i Synonymien. 
Naar det hos Plinius hedder: at Picea elsker Bierge og Kulde og 
at Abies voxer paa de höieste Bierge ligesom om den skyede Havet 1) — 
saa skulde man vere tilbüielig til at give Linné Medhold, thi skiöndt 
begge ere Biergtræer, saa gaaer dog Rödgranen hüiere end Hvidgranen. 
Men foruden at man ikke med Strenghed kan holde sig til den Forskiel 
der ligger i Ordene „in excelso montium” og „montes & frigora” i Hen- 
seende til Skrifter fra en Tid, da Begreberne om de plantegeographiske 
Forhold endnu vare saa lidet bestemte, saa gives der mange vægtige 
Grunde for at fortolke Ordene Abies og Picea paa den modsatte Maade: 
4) Rédgranen hedder paa italiensk: Pezzo, Hvidgranen: Abeto. Lige- 
ledes har i Grækenland Hvidgranen beholdt det gamle Navn: 
éhcémm 2), der svarer til Plinius’s Abies. 
2) Plinius siger at Fréene hos Picea ere meget smaae og sorte3); men 
Rödgranen har meget mindre Fröe end Hvidgranen. 
3) Samme Forfatter tillegger endvidere Picea i Modsætning til Abies min- 
dre og tyndere Kogler*). Mindre ere Rödgranens Kogler vel ikke, 
') Plinius Lib, XVI. Sect. XVIII. ,,Picea montes amat atque frigora” — ,,Situs (abietis) 
in excelso montium, ceu maria fugeret”. Cfr. Virgil Buccol. Ecl. VII. 66: „Abies 
in montibus altis”. Georgie: II. 256—258. ,,At sceleratum exquirere frigus difficile 
est: piceæ tantum taxique nocentes interdum, aut hederæ pandunt vestigia nigra”, 
7) Sibthorp Prodr, Flore Græcæ p. 
3) Plinius Lib, XVI. Sect. XIX. ,,Piceæ (habent nucleos) minimos ac nigros; propter 
quod Græci phthirophoron eam apellant”. 
1) Plinius ibid. ,,Piceæ vero totis paniculis minoribus & gracilioribus”. ete. 
