4) 
5) 
6) 
7) 
2) 
DD) 
a) 
=) 
men dog i Almindelighed tyndere i Forhold til Lengden. Det hedder 
om Abies, at Huntreerne ingen Nödder bære"), hvilket Sprengel 
forklarer saaledes, at derved sigtes til den Egenskab hos Hvidgranen, 
at Skiællene falde fra Axstilken, noget som ikke er Tilfældet med 
Rödgranen. 
Samme Forfatter siger om Abies, at den formedelst sine vingeagtige 
Blade bliver saa tæt, at Regnskyl ikke gaae igiennem ?). Dette passer 
særdeles godt paa Hvidgranen, hvis Blade sidde i to Rader paa 
Grenene og derved give dem Lighed med Fuglenes Vinger. 
Endvidere yttrer samme Forfatter, at Abies har den meest udbredte 
Form af alle og er mere tilrundet3). Dette passer bedre paa Hvid- 
granen end paa den mere pyramidalske Rüdgran. Veddet af Abies 
er efter den oftenævnte Forfatter blödere og lettere at bearbeide 4). 
Hvidgranens Ved lader sig bedre skiære og er fortrinligere til 
Tömmer. 
Oldtidens Forfattere gave begge Gransorter Tillegsnavnet den 
mörke: „nigra” eller „nigrans” 5); men Plinius siger, at Abies har 
et muntrere Udseende 6), hvorved vel menes at den er mindre mörk. 
Dette passer ogsaa bedst paa Hvidgranen. 
Picea giver efier Plinius meest Harpix og derhos et Slags hvide 
Perler, der ligne Rögelse saameget, at man ikke kan skielne dem 
derfra, naar de blandes dermed; dette er Nytten afPicea; hos Abies 
Plinius ibid, ,,Hæc (pauiculæ) Abietis masculæ primori parte nucleos halient, non 
item feminæ?”, 
Plinius ibid. ,,Abies — folio pinnato densa ut imbres non transmittat” Samenl. forresten 
Lib, XVI. Sect. XXXVIII. hvor det om Bladene saavel hos Picea som hos Abics 
hedder ,,insecta pectinum modo”; egentlig passer dette kun paa Hvidyranen. 
Plinius ibid, „Abies € cunetis amplissima est — arbore rotundior”. 
Plinius ibid, „Materie mollior & utilior”, 
Virgil Æneide VIII, 599 „nigra abiete” IX. 87,, nigranti picea”, 
Plinius ibid. ,,Hilarior in totum’. 
