LR 
Italien frembyder, som ovenfor bemærket, 20 Arter af Naaletræer1)}, 
Europa hinsides Alperne kun 10 Arter, men Forholdet er omvendt, naar 
der tages Hensyn til Individernes Antal, Naaletreerne i Nordeuropa 
danne Skove af umaadeligt Omfang, og spille saaledes der en Hovedrolle. 
I Italien derimod, — med Undtagelse af Alperne, paa hvis Middelhöide de 
indtage en egen Region og frembyde store Skove, — findes kun forholdsviis 
smaae og spredte Fyrreskove, der ikke vesentligen bidrage til at characteri- 
sere den italienske Natur. Langs Kysten af den genuesiske Havbugt og ned 
til Romerstaten findes vel nogen Skov af de for Middelhavslandene eien- 
dommelige Fyrrearter: Pinus Pinea, Pinaster og halepensis; i Rystkrattene 
spille de sydeuropæiske Enebærarter en ikke ganske ubetydelig Rolle; — 
i nogle Egne af Apenninerne, f. Ex. ved Vallombrosa, Camaldoli og over- 
hovedet den höiere Deel af Toskana, treffe vi Granskove; Abruzzerne frem- 
byde ogsaa nogen Naaleskov; betydelige Naaleskove findes paa Bierget 
Sila i Calabrien, hvor deels Ædelgranen, deels den corsicanske og den 
calabriske Fyr ere de herskende; endeligen har Etna Fyrreskove. Men 
Alt dette er dog kun lidet i Sammenligning med de nordeuropæiske 
Naale-Skove. 
At Naaletræerne saaledes langt sparsommere ere tildelte Ita- 
lien, det viser sig overalt i den underordnede Rolle, de spille i Men- 
neskelivet. Kun i Alperne seer man endnu Nordens travle Virksomhed 
med at fælde Naalestammerne, bringe dem ned ad Biergskrænterne, flaade 
dem paa Floderne, sauge dem paa Saugmillerne, og indskibe Stammer 
Bielker og Bræder, Udenfor Alperne fremtræder denne Skovdrift kun 
höist sporadisk og i ringe Omfang. 
Medens Skandinaviens og det nordlige Ruslands Huse nesten 
1) 21, hvis Cypressen regnes med. 
