145 
frem og aabnes, for at den flydende Spermacet kan üses ud. Den hele 
Masse af blöde Dele üverst og fortil paa Hovedet (,,the junk”) skæres 
af og heises, medens det Ovrige af Hovedet gaaer til Bunds, ombord 
for at skæres i lange fiirkantede Stykker. Kun af smaa Spermhvaler 
tages ofte hele Hovedet ombord. 
Man vil let indsee, at medens en saadan Reise paa Hvalfangst 
giver den meest udmerkede Leilighed til at studere Dyrets Levemaade 
og Opholdsteder, tildeels ogsaa til at gjére sig bekjendt med dens ydre 
Former, giver den kun hüist ringe Leilighed til at bjerge Skelet og Ind- 
volde, end sige til at anstille en grundig anatomisk Undersögelse paa selve 
Stedet. Intet Under da, at medens vore Kundskaber om Spermhvalen 
i de först anförte Henseender i den sidste Tid have vundet saa meget 
(Literaturen see hos Schlegel: Abhandlungen aus dem Gebiete der Zoo- 
logie und vergleichenden Anatomie 1 Heft. 1841 Pag. 34), ere de der- 
imod i Henseende til Dyrets indre Bygning blevne aldeles tilbage. Kun 
deres Skelet kjendes temmelig fuldstændigt (Cuvier Ossem. foss. V. I. 
Pag. 558—348) efter Exemplarer fra tidligere Indstrandinger ved euro- 
pæiske Kyster, deres blöde Dele saa godt som slet ikke. 
Bardehvalerne adskilles med Rette fôrst og fremmest i de to 
Slegter: 1) Balæna stricte sic dicta, Bardehvalerne uden Rygfinne og 
uden Bugfurer, de nyere Hvalfangeres ,,Rethvaler”*), og 2) Balænoptera, 
*) Navnet „Rethval” have de nyere danske Hvalfangere optaget efter det engelske 
„Right-whale”, skjondt de ældre Benævnelser: ,,Hvalfisk” eller ,,Hval” eller ,,Fisk” 
dog endnu bestandigen ere meget almindelig brugte, Det islandske ,,Sletbap” vil 
vistnok have langt större Vanskelighed med at faae Borgerret i det danske Om- 
gangssprog, idetmindste hos Hvalfangerne, der rimeligviis aldrig have hort dette 
Navn og derimod ideligen hére den engelske Benævnelse, Unægteligen lyder Ordet 
„Rethval” ogsaa bedre i danske Oren end „Sletbag”. 
