15 | 
Paris an VII. Pag.5—9) og Scoresby (Account of the arctic regions 
Vol. 2 Pag. 5—11); men disse Angivelser fortjene kun meget betinget 
Tillid. Noel (1. e. Pag. 7) og efter ham Scoresby (Account 2, 6-10), 
sige, at i den af Kong Alfred den Store udgivne Reise af Nor- 
manden Other, som findes i J. Langebeks Scriptores rerum danica- 
rum medii evi, Tom. If, Hafnie 1775, fol. pag. 107, skildres Hvalfang- 
sten som værende i fuld Gang ved Norges Kyster allerede i det Øde 
Aarbundrede; men det er dog aabenbart alt for ubestemt hvad der i 
denne ældgamle Beretning menes med Hvaler. At det ikke har været 
store Hvaldyr fremgaaer allerede deraf, at Other angiver at have nedlagt 
60 i to Dage. I de islandske Beretninger fra det 17de Aarhundrede om 
Rethvalfangsten anféres den kun som udfürt af Spaniere og Franskmænd 
(f. Ex. i Bartholin Hist. anat. rar. Centur IV pag.279). Som Beviis 
for Islendernes tidligere Hvalfangst anförer Noël (pag. S—9) et Sted af 
Rongespeilet (Einers. Udg. Pag. 121); men her er det aabenbart Grinden 
(Delphinus globiceps) der menes. Om „Sletbagen” siges tvertimod ud- 
trykkelig (Pag. 128): „De Folk, som fare paa Söen, frygte den meget, 
thi dens Natur er at spöge med Skibe.” Kun om „Reidur” (et Slags 
Rörhval) siges: den bliver endog ofte fangen af Fiskerne, for dens Stil- 
heds og Spagfærdigheds Skyld.” Alt tyder hen paa, at Nordens Indbyg- 
gere overhovedet aldrig have været dristige Hvalfangere. 
I Olafsens Reise (I, 546) siges rigtignok, at i forrige Tider, da 
Indbyggerne havde Mod og Evne, byggede visse Mænd, som gjorde 
Haandværk af Hvalfangsten, store og stærke Baade, og saadanne to eller 
tre gjorde Selskab for at jage Hvalen.” Men det tilföies udtrykkelig: 
’ 
„at den aldrig blev angreben uden inde i Fiordene,” og det er sikkerligen 
kun Rörhvaler her tales om. Fremdeles siges (pag. 547): „for nærvæ- 
rende Tid ere de endog meget bange for Hvalerne”, og anföres dernæst 
„fersk Tyremüg, Svovl, Eener-Riis, Muskat-Nödder, samt stærk Stüien, 
som de hedste Midler at jage dem bort med.” Om Feringerne siges 
yr 
