457 
rere med deres langskaftede Spader den: bageste Deel af Ganehuden: med 
de deri siddende Barder, for at desi Sammenhæng med de üvrige Barder 
kunne föres ombord med Overkjæben, og ikke, ved at blive tilbage paa 
Hyalen, skulle gaae tabt. 
Ved Rethval-Fangsten i de nordlige Polarhave var, og er-endnu;, 
Fremgangsmaaden ved Afspekningen temmelig forskjellig fra den i Syd-- 
havet anvendte. Scoresby beskriver den (Account 2, 288 - 502), og 
Capt. Holböll bekræfter at den endnu er, saaledes: Efterat Hvalen er 
sikkret ved Siden af Skibet, stige Harpunererne, havende deres: Födder 
bevæbnede med ,,Sporer” (lig lissporer), ned paa den. To Baade, 
hver under Styrelse af en eller to unge Matroser, tjene til Oplags- 
sted for deres Knive og andre Instrumenter: Efter Anvisning: af 
»Spækskæreren” (Speksioneer) dele de Huden med Spækket. ved dybe 
Indsnit i aflange Stykker, hvert paa § til 1 ,,Ton” (à 8 danske Tünder), 
fæste en Krog med Taille i hvert af dem og skære dem lös, medens 
de hales i Veiret.  Afspækningen skeer först paa Underlivet og Under- 
kjæben, de eneste Dele der ere over Vande; derpaa dreies Hvalkroppen 
först om paa den ene, dernæst paa den anden Side; begge Finnerne tages 
af, fremdeles Læberne paa: begge Sider, hvorved Barderne blottes og 
skæres ud i Sammenhæng.  Afspækningen fortsættes imidlertid paa begge: 
Sider af Kroppen og tilsidst paa Ryggen. Ogsaa Kjæbebenene (Under- 
kjæben) bringes ombord (hver af dem giver omtrent 4.dansk'Pønde Tran). 
Efter Scoresby fuldendes hele Flensningen i omtrent 5—4 Timer, men 
ogsaa han omtaler den at vere i urolig Så besværlig og farlig, i haard 
Sögang uudförlig. 
Det vil efter den her givne Oversigt forekomme höist sandsynligt, 
at Rethvalerne have været aldeles ukjendte for de europæiske Naturfor- 
skere indtil det 16de Aarhundrede, da den egentlige Fangst i Nordpol- 
regionerne begyndte — i alt Fald efter enkelte forudgangne dunkle Be- 
retninger om Grönlandshvalen fra de höinordiske Lande og maaskee om 
