475 
len, men uagtet al min Umage og betydelig Pengeopoffrelse kom jeg 
kun i Besiddelse af dens Cranium i en temmelig beskadiget Tilstand. 
Aaret efter derimod meldte Hr. Herredsfoged Wedel-Heinen i Varde 
mig, at en lille Hval var indbjerget paa Kysten af hans Herred, og at han 
havde erhvervet sig Skelettet, hvilket han tilböd mig som Gave. For 
denne særdeles Opmerksomhed aflægger jeg herved offentligen min Tak- 
sigelse. — Samme Aar skal en stor Hval være dreven op ved Veile, 
men strax bleven sönderhugget af Kystbeboerne, — Paa flere Steder af de 
danske Kyster skulle ligge Stykker af Hvalskeletter, f. Ex. paa Seierö, 
Hesselö. — Endelig havde jeg den Glæde i Efteraaret 1841, i Tide at 
blive underrettet om en stor død Rörhvals Indbjergning paa Nordvest- 
pynten af Sjælland. Jeg reiste ufortövet derhen, og Beretningen om 
Udbyttet af denne Reise vil udgjére Gjenstanden for en af de fölgende 
Afhandlinger. — I Löbet af de sidste 9—10 Aar ere altsaa idetmindste 
fire Rörhvaler indbjergede paa de danske Kyster, og intet Vidnesbyrd 
haves for, at det tidligere skulde være skeet oftere i et Aartiende*), 
Hvad der saaledes synes at gjelde for Hollands, Norges og Dan- 
marks Kyster, kan vel antages at gjelde for de europæiske Kyster i Al: 
mindelighed, og det turde vere höist sandsynligt, at ligesom en egent- 
lig Fangst af Finhvaler altid har veret meget ubetydelig ved de euro- 
pæiske Ryster, har ogsaa de tilfældige Indbjergninger af dem forhen 
maaskee slet ikke været större end for nerverende Tid, i alt Fald neppe 
i nogen væsentlig Grad. — Man beraaber sig meget almindelig paa de 
Beretninger, der haves fra mangfoldige Kystlande om Mængden af Hval- 
*) Schonevelde siger i sin Ichthyologia fra 1624 (Pag. 24): ,,Etsi Cetacei hi pisces & 
marine beluæ littoribus ducatuum Slesvici & Holsatiæ non admodum familiares 
sunt, fit tamen nonnunquam ut vel mortuæ e mari ejiciantur in siccum, vel per 
æstum maris in Oceani & Balthici littora altius, deferantur, ibique recedentibus 
aquis relinquantur & hereant,” Denne Angivelse kan med fuld Ret siges at pjelde 
for nærværende Tid. 
