180 
gerne fra Spitzbergen, allerede vare i fuld Brug”), — Hans Samtidige 
Rondelet angav omsider (de piscibus Lugduni 1554 fol. Lib XVI, Cap. 
41) deres Sæde i Munden, men rigtignok som siddende saavel i Under- 
kjæben som i Overkjæben. — Endnu i det 47de Aarhundrede anførte 
enkelte Forfattere, at Barderne sad udvendig paa Hvalerne; Schonevelde 
f. Ex. (Ichthyologia Hamburg 1624 pag. 24 sqq) udtrykkelig mod Ron- 
delet, at de sad langs ned ad Kroppens Sider, (En Afbildning af en 
saadan fabulös Form findes iövrigt ogsaa hos Rondelet, de piscibus Lib. 
16 Cap. 14, under Navn af Scolopendra cetacea). Middelalderens natur- 
historiske Skribenter kunde have faaet bedre Underretning om Bardernes 
Sæde enten fra Nearchs ovenomtalte (Pag. 178) Beskrivelse, eller fra 
»Rongespeilet”, der antages skrevet i det 12t Aarhundrede. I dette 
anföres paa flere Steder Barderne udtrykkelig at sidde i Munden. Fuld- 
stendig Oplysning i Henseende til Bardernes Sæde opnaaedes endelig 
hos Rethvalen ved Martens i hans Reiseberetning (1672), og hos Fin- 
hvalerne ved Sibbald (Phalænologia nova 1692), 
Ligesom de ældre naturhistoriske Forfattere havde serdeles vrange 
Forestillinger om Bardernes Sæde, saaledes synes de aldeles ikke at have 
kjendt noget til de for Finhvalerne saa characteristiske Bugfurer, dem 
hvorfra de gamle nordiske Kystbeboere almindeligviis hentede Navnet 
for den almindeligste Finhval (Rürqval, Reidur og ,,Reporkak”, som, efter 
Capt. Holbölls Meddelelse, betyder „den riflede”). Rondelet saae dem 
for förste Gang paa et Individ, der laae inddrevet paa Frankrigs Middel- 
havskyst med Hovedet skjult i Vandet. ,,Corpore” siger han (de pise. 
*) Belons Ord ere (la nature & diversité des poissons Paris 1555 pag. 4): „Ce qu’on 
appelle la coste de Balene, dont les dames font anjourd’huy leurs bustes, & arron- 
dissent leurs verdagades: & que les bedeaux d’aucunes eglises portent en guise de 
baguettes, ce sont certaines pieces coupees & tirees de ce qui sert de sourcilz a la 
Balene, & luy couvre les yeulx, & est garnie d’un certain poil fort long aux extre- 
mitez: c’est ce que les Latins appellent Pretenturas, & qu'ilz disent luy servir de 
mire & conduicte dedans Peau”. 
