492 
som Cuviers Balenoptera australis. Men paa den anden Side var der 
meget der talede for, at B. longimana maaskee snarere var ligeartet med 
den Fabriciske B. Boops, og Rudolphi var, som allerede anfört, mere 
tilböielig til denne sidste Antagelse, uagtet de ikke ubetydelige Uover- 
eensstemmelser med den Fabrieiske Beskrivelse. 
Sammenligningen mellem Skeletterne ansaaes da, ligesom endnu, 
for den meest afgjérende. Denne Sammenligning lod sig anstille mellem 
longimana og Sydhavets Finhval, thi af denne sidstnævnte havdes G. Cu- 
viers Beskrivelse efter Pariser Museets Exemplar, og netop i den meente 
Rudolphi at finde al for vesentlige Afvigelser fra de for longimana fundne 
Forhold, til at en Artsidentitet kunde antages. Keporkakens Skelet var 
derimod aldeles ubekjendt. Fabricius omhandler det ikke, og intet euro- 
pæisk Museum vidstes at besidde noget Stykke deraf, endsige et fuld- 
stendigt Exemplar. Her var Veien altsaa endnu aaben for Formodninger. 
Dog var det aabenbart mere sandsynligt om et til Nordsöen forvildet Sö- 
dyr, at det var kommet fra Havet om Grönland end fra Sydhavet. Imid- 
lertid viste Schlegel (Beiträge zur Characteristik der Cetaceen i hans Ab- 
handlungen aus dem Gebiete der Zoologie und vergleichenden Anatomie 
1. Heft. Leiden 1841. 4to), at denne formeentlige Uovereensstemmelse 
mellem Skeletterne af longimana og Sydhavets Finhval kun laae i en 
besynderlig Feiltagelse af Rudolphi, idet denne ved at slaae efter i Cu- 
viers Ossemens fossiles havde ‚forvexlet Beskrivelsen af Balæna australis 
med Beskrivelsen af Balænoptera australis, (en Feiltagelse, som paa den 
meest forunderlige Maade atter er begaaet af Fredr. Cuvier; see Schlegel 
Pag. 45). Schlegel lærte desuden Sydhavets langhaandede Rörhval at 
kjende i flere Exemplarer fra Japan og Java, og bestyrkedes fuldkom- 
men i Artsligheden mellem B. longimana og australis, hvilke han nu til- 
sammen kaldte Balæna sulcata antarctica. Det udförligere Beviis for denne 
Artsidentitet vil han iövrigt först levere i den forventede Fauna japonica. 
B. longimana maatte, efter hans Mening, vere et sydfra gjennem Atlan- 
