212 
de næsten stödte sammen paa Underlivet i en 4” Afstand fra Navlen. 
Brystfinnernes Længde udgjorde 414%, hvoraf 4” faldt paa Underarmen, 
71/ paa Haanden (Haandroden iberegnet); deres Brede var foroven 54 
i Midten 4”, men derfra og mod Spidsen aftog den stedse mere over- 
eensstemmende med deres Lancetform. Paa Grund af Hudens Indskrump- 
ning ved Viinaandens Indvirkning, var den indre Adskillelse mellem de 
fire Fingre let kjendelig udvendigen. 
Grændsen mellem Krop og Hale maa betegnes ved en Tverlinie 
paa Höide med Gattet. Paa Rygsiden faldt denne Tverlinie lidt bagved 
Rygfinnen. Denne Linie faldt tillige i den egentlige Böiningsvinkel for 
Halen, thi Gattet laae netop i selve denne Vinkel. Imidlertid fandt Ha- 
lens Büining Sted i hele dens Længde, saa at den overalt var hvælvet 
paa Rygsiden, udhulet paa Bugsiden. — Halens Form var væsentlig for- 
skjellig fra Kroppens deri, at den aldeles ikke var trind, men (Halefinnen 
eller Halefligene ikke iberegnede) stærkt sammenklemt (compressus), med 
en temmelig skarp Rand saavel paa Ryg- som paa Bugsiden. (See Fig. 2). 
— Breden af Halen tog altsaa meget betydeligen af, idet den fra 9 
tilsidst, mellem Halefinnens Flige, blev knap 1, hvorimod Höiden kun 
aftog fra 10 til 5‘, med Undtagelse af den yderste Spidse mellem Ha- 
lefligene, der fortyndedes til omtrent 417”, — Paa de sidste 9 saaes 
Halen at have veret forsynet med de to vandrette Haleflige. De vare 
nesten ganske afrevne, men ere her afbildede i den Stilling, som de ved 
Tilpasning syntes at have indtaget. Hver af dem havde en trekantet 
Omkreds med afrundede Hjørner, dog ikke ganske eensdannede paa 
begge Sider. De havde en aldeles flad Form, og vare kun 14 
tykke; ved den fastsiddende Rand dog lidt tykkere. Siderandene vare 
noget længere, nemlig 10—41””, svagt bölgeformig krummede ved at staae 
hvælvede frem i Midten af deres Forlöb. — De syntes at have naaet lidt 
ud over Rygradens yderste Spidse, saa at Halen her vilde have havt et 
