215 
41% höi, 54 tyk i Legemets Axe, henad Halefligene 8 høi og kun 
21% tyk. Det kunde tydeligt sees gjennem Huden, at den kjédede Deel 
af Halen kun udgjorde de 4“ af hele Halens Höide, medens en kamagtig 
Hudfold med Fedt og Trevlevæv dannede de 2 paa Ryg- og Bugside. 
Halefligene havde næsten samme Form som paa Afbildningen af det 
mindste Foster. De vare snarere noget kortere, idet hele Halefinnens 
Brede kun udgjorde 17‘, medens den paa det mindste Foster er angivet 
19’. Dog maa det herved bemærkes, at Maalet paa det förstbeskrevne 
er mindre sikkert, da Fligene ikke vare iagttagne paa deres naturlige 
Plads. — Indsnittet paa Halefinnens bageste Rand var som paa Afbild- 
ningen af det mindste Foster er angivet; den bagre Rand af hver Side- 
flig mindre fremstaaende i sin midterste Deel; Spidserne af Halefinnen 
nok saa afrundede som paa Afbildningen. 
Det tredie Foster i Rekken var det andet af de i Mai 1844 ned- 
sendte, quindeligt, kun lidet större end det sidstbeskrevne, mindre magert, 
og for saavidt bedre vedligeholdt, at Overhuden for en stor Deel endnu 
sad paa, hvorimod Navlestriengen var afreven og Halefligene kun tilhef- 
tede med en Traad. Det var, efter Hr. Höegs Opgivende, taget af et 
Moderdyr, som dræbtes Natten mellem den 28de og 29de April 1844. 
Den endnu paasiddende Overhud tillod at iagttage Farven paa 
störste Delen af Legemet. Den fandtes i det Hele taget graa paa Ryg- 
siden, hvid eller hvidgraa paa Bugsiden. Den graa Farve var meget 
mörk överst paa Rygsiden fra Hjerneskallen til noget bagenfor Höiden 
af Brystfinnerne, noget lysere fandtes den paa Overkjæben og paa Hale- 
finnens överste Flade, meget lysere var den paa den bageste Halvdeel 
af Kroppens Ryg. Siderne af den temmelig sammenklemte Krop havde 
kun et svagt Sker af graat, der dog atter var sterkere over Brystfin- 
