222 
Rrumning meget iöinefaldende. En Snor, lagt stram hen langs Ryggens 
Middellinie fra Snude- til Halespidse, maalte 21”, langs Bugens omtrent 
17“, langs hele Legemets Axe 18”; men i det naturlige Leie var Af- 
standen mellem Snude- og Halespidse kun 164‘. Hovedets Fosterkrum- 
ning var paa Rygsiden omtrent 150°, i Legemets Axe omtrent 140°. 
Halens Krumning syntes omtrent at kunne sættes til 165°, men var ikke 
ner saa bestemt som ved de mindre Fostre, da alle Ledene havde faaet 
en ulige större Blödhed og Biielighed. 
Overhuden sad endnu meer eller mindre fast paa flere Steder 
af Legemet, navnlig omkring Munden og paa Finnerne. Farven kunde 
saaledes her endnu skjelnes. Paa Overkjæben viste det sig, at den graa 
Farve tabte sig i 5“ Afstand fra Munden, saa at her gik en ufarvet 
Rant langs Mundspalten, hvorimod omvendt paa Underkjæben den hvide 
Farve langs Munden gik over i graat; ja den graa Farve strakte sig 
her endog, især fortil, ind over Kjæbens Rand, saavidt Mundhuden her 
dækkede Underkjæbebenet. Rygfinnen var hvid, med Undtagelse af 
Spidsen og nærmest ved den fastsiddende Rands forreste Deel, hvor den 
var graa. Brystfinnerne vare paa begge Flader ligeledes hvide, med 
Undtagelse af deres bageste nederste Deel mellem Fingrenes Udstraaling, 
hvor de vare sortegraa. Halefinnen var, i det Hele taget, graa paa den 
överste, hvid paa den nederste Flade; men paa hiin var hele den forreste 
Rand hvid, i en Brede af 21“. Bagenfor denne var den graa Farve 
mörkest, lidt efter lidt blev den lysere bagtil, saa at den bageste Rand 
kun havde et svagt graat Skjær. Omvendt blev den nederste Flade, der 
ellers var heel hvid, mörkere langs hele den bagre Rand. 
Af de 18”, som Legemets Længde udgjorde langs Axen, faldt 
51” paa Hovedet, 74” paa Kroppen og 51” paa Halen. Fra Overkjæbens 
Spidse til Næseboernes bageste Hjørne var 3”, derfra til Issens Hvælving 
2”, og atter derfra til Nakken 2. 
